Справа № 420/12905/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Одесі справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (вул. 7-а Пересипська, 6, м. Одеса, 65042) про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (далі - ГУ ДПСС в Одеській області), в якому просить:
визнати протиправним та скасувати Рішення №112 ГУ ДПСС в Одеській області про накладання штрафу за порушення законодавства про рекламу від 22.04.2026 року про накладання на ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) штрафу у розмірі 5083 грн;
визнати протиправним та скасувати Рішення №113 ГУ ДПСС в Одеській області про накладання штрафу за порушення законодавства про рекламу від 22.04.2026 року про накладання на ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) штрафу у розмірі 1700 грн.
В обґрунтування позовних вимог, представник позивачки зазначив, що нею здійснюється роздрібна торгівля ювелірними виробами за торговим прилавком (згідно внутрішньої дислокації торгівельне місце №1) в нежитловому приміщенні, розташованому на першому поверсі Торгівельного комплексу за адресою: АДРЕСА_2 .
10.03.2026 року отримано лист ГУ ДПСС в Одеській області від 13.02.2026 року №Вих-1811/05.4/31- 26, відповідно до якого, посадовими особами відповідача під час виконання повноважень щодо контролю за дотримання суб`єктами господарювання на території міста Одеси вимог чинного законодавства України про рекламу було нібито виявлено розміщення реклами з ознаками порушень ч.4 ст.8, ч.2 ст.26 ЗУ «Про рекламу» за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 25, ТЦ «Новий привоз», перший поверх, магазин-ювелірний відділ.
У зв`язку з отриманням вказаного листа, 12.03.2026 року ФОП ОСОБА_1 надіслано відповідачу письмові пояснення, в яких остання повідомила відповідача про те, що розміщена інформація (відповідно до наданих відповідачем фотознімків) не є рекламою у розумінні Закону України «Про рекламу», оскільки відповідно до ч.7 ст. Закону, розміщення інформації про товар у місцях, в яких цей товар реалізується чи надається споживачам, у тому числі на елементах обладнання та/ або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці не вважається рекламою. Тобто, розміщення інформації про товар у місці його безпосередньої реалізації не вважається рекламою.
Також позивачка пояснила, що вона не є ані рекламодавцем ані розповсюджувачем реклами в розумінні вимог Закону (ч.2 ст.26). Крім того, позивачка зазначила, що інформацію про товар нею було розміщено своїми силами, безпосередньо у місці торгівлі, що інформація стосується виключно асортименту, який є в її продажу, що саме в цьому місці реалізується, і виконує функцію інформування покупця, який вже перебуває в зоні продажу, про поточну ціну на товар.
Крім того, порушення встановлене відповідачем жодним чином не відповідає інформації, яку він вимагав від позивача та накладеним на позивача штрафним санкціям, обидва протоколи складені однією датою – 30.03.2026 року. При цьому, правопорушення було нібито виявлено відповідачем ще 13.02.2026 року. Зазначене свідчить про те, що посадовими особами відповідача протокол про порушення законодавства про рекламу було складено більш ніж через місяць після виявлення правопорушення.
Отже, представник вважає, що ФОП ОСОБА_1 не допущено порушення вимог закону, у зв`язку з чим, позивач просить визнати протиправною та скасувати оскаржувані рішення про накладення штрафу за порушення вимог законодавства про рекламу.
Ухвалою суду від 08.05.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в електронній формі, враховуючи внесені зміни в КАС України, а саме частиною 9 ст.18 КАС України визначено, що суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Згідно з п.128 Розділу VII Перехідних положень Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженого Рішенням ВРП 17 серпня 2021 №1845/0/15-21 встановлено, що до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей.
Представник ГУ ДПСС в Одеській області подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) виявлено розміщення ФОП ОСОБА_1 реклами з ознаками порушень ч.4 ст. 8 Закону України «Про рекламу» (реклама про зниження ціни на товар, про розпродаж повинна містити відомості про дату початку і закінчення дії знижки на товар, про розпродаж) за наступною адресою: АДРЕСА_3 , ТЦ «Новий привоз», перший поверх, магазин-ювелірний відділ. 
У зв`язку з виявленим порушенням, ФОП ОСОБА_1 зобов`язано надати до ГУ ДПСС належним чином завірені копії документів в найкоротший термін. 
До Головного управління ГУ ДПСС надійшов лист ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) від 11.03.2026 (Вх-4186/31- 26 від 16.03.2026) в якому повідомлялось, що розміщена інформація (відповідно до наданих фотознімків) не є рекламою у розумінні Закону України «Про рекламу». Додатком до вказаного листа було надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань
У зв`язку з вказаним, посадовою особою ГУ ДПСС в Одеській області 30.03.2026 складено протоколи №89 №90 про порушення законодавства про рекламу ФОП ОСОБА_1 . 
Таким чином, ФОП ОСОБА_1 допущено порушення вимоги ч.4 ст.8, ч.2 ст.26 Закону України «Про рекламу», у зв`язку з чим правомірно прийняті оскаржувані рішення.
Справа розглянута у порядку письмового провадження.
Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) здійснює свою діяльність в Україні як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності за КВЕД є 47.77 Роздрібна торгівля годинниками та ювелірними виробами в спеціалізованих магазинах.
В межах здійснення діяльності між ТОВ «ДЕДАЛ ГРУПІ» та ФОП ОСОБА_1 , укладено Договір суборенди №ТЦ/3-1 від 01.09.2025 року.
Згідно умов вказаного договору, орендар надає Суборендареві в тимчасове платне користування частину нежитлового приміщення (згідно внутрішньої дислокації торгівельне місце № 1) розташованого на першому поверсі Торгівельного комплексу за адресою: АДРЕСА_2 . укомплектований 8 (восьма) торговими прилавками, для здійснення торгівельної діяльності і зберігання товарів.
Спеціалістами ГУ ДПСС в Одеській області під час виконання повноважень щодо контролю за дотриманням суб`єктами господарювання на території міста Одеси вимог чинного законодавства України про рекламу 12.02.2026 року виявлено розміщення ФОП ОСОБА_1 реклами з ознаками порушень ч.4 ст.8 Закону України «Про рекламу».
В ході проведення заходу, посадовою особою відповідача було виявлено, що реклама про зниження ціни на товар повинна містити відомості про дату початку і закінчення дії знижки ціни на товар, а також про співвідношення розміру нової ціни до попередньої ціни реалізації товару або про розмір знижки за наступною адресою: АДРЕСА_4 , ТЦ «Новий привоз», перший поверху магазин-ювелірний відділ.
У зв`язку з виявленим порушенням, ГУ ДПСС в Одеській області надіслано фізичній особі- ФОП ОСОБА_1 , на адресу: АДРЕСА_5 лист (вимогу) від 13.02.2026 №Вих-1811/05.4/31-26 про надання до ГУ ДПСС в Одеській області належним чином засвідчених копій наступних документів: - витяг-виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з актуальними відомостями; - документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами, (договір, акти виконаних робіт, рахунки, платіжні документи, макети замовлень тощо); -інформацію про рекламодавців, замовників та розповсюджувачів реклами з доданням підтверджуючих документів; - письмові пояснення. 
Лист (вимогу) від 13.02.202 №Вих-1811/05.4/31-26 направлено ФОП ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_5 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» поштовим відправленням за трек-номером №650420086400 . 
Зазначений лист (вимога), ФОП ОСОБА_1 не було отримано та було повернуто за закінченням встановленого терміну зберігання 05.03.2026, що підтверджується трекінгом АТ «Укрпошта». 
Лист (вимога) від 13.02.202 №Вих-1811/05.4/31-26 Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області вручено продавцю ОСОБА_2 10.03.2026 за адресою: АДРЕСА_2 , ТЦ «Новий привоз», перший поверх, магазин-ювелірний відділ під підпис.
На запити-вимоги відповідача, до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області надійшов лист ФОП ОСОБА_1 від 11.03.2026 (Вх-4186/31- 26 від 16.03.2026) в якому позивачкою повідомлено, що розміщена інформація (відповідно до наданих фотознімків) не є рекламою у розумінні Закону України «Про рекламу», у зв`язку з тим, що розміщення інформації про товар у місці його безпосередньої реалізації не вважається рекламою. Крім того, у визначенні внутрішньої реклами (ст. 1 Закону) прямо виключено інформацію про товари, що безпосередньо продаються в місцях торгівлі.
Також повідомлено, що інформацію про товар, було розміщено безпосередньо в кіоску (ювелірному відділі), вона стосується виключно асортименту, який є в продажу, що саме в цьому кіоску реалізується, і виконує функцію інформування покупця, який вже перебуває в зоні продажу, про поточну ціну на товар.
Додатком до вказаного листа було надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
У подальшому, відповідачем складено протоколи №89, №90 про порушення законодавства про рекламу. 
Відповідачем направлено ФОП ОСОБА_1 повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства про рекламу від 30.03.2026 №Вих-3718/05.4/31-26. Вказане повідомлення направлено ФОП ОСОБА_3 , на адресу: АДРЕСА_5 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» поштовим відправленням №6504200869591 та отримано 08.04.2026 року.
За результатами розгляду вищевказаних протоколів про порушення законодавства про рекламу та матеріалів справи, на засіданні стосовно справи про порушення законодавства про рекламу, 22.04.2026 року відповідачем прийняті рішення про накладення на позивача штрафів за порушення законодавства про рекламу, а саме:
рішення від 22.04.2026 року №112 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами ФОП ОСОБА_1 , яким на позивачку накладено штраф у розмірі 5083,00 грн за порушення вимог ч. 4 ст. 8 Закону України «Про рекламу», а саме: реклама про зниження ціни на товар повинна містити відомості про дату початку і закінчення дії знижки ціни на товар, а також про співвідношення розміру нової ціни до попередньої ціни реалізації товару або про розмір знижки, що підтверджується фотофіксацією за наступною адресою: АДРЕСА_3 , ТЦ «Новий привоз», перший поверх, магазин-ювелірний відділ;
рішення від 22.04.2026 року №113 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, за неподання інформації про вартість розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами, та/або вартість розповсюдження реклами, а також інформації, передбаченої ч.2 ст. 26 Закону України «Про рекламу», яким накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 1700,00 грн за неподання в повному обсязі документів, усних та/або а також іншої інформації, що стосується виявленого порушення чи повідомлення про нього та необхідних для здійснення органами державної влади повноважень щодо державного контролю за дотриманням вимог законодавства про рекламу, чим порушено вимоги ч.2 ст. 26 Закону України «Про рекламу».
Вважаючи прийняті рішення №112,113 від 22.04.2026 року протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі Закон № 877-V).
Згідно з ст.1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Частиною ч.1 ст.2 Закону №877-V передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Підпункт 9 п. 4 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №667 (далі - Положення №667) передбачає, що Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження.
Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи (п.7 Положення №667).
Отже на Держпродспоживслужбу, у тому числі, і на її територіальні органи, покладено функції, зокрема, у сфері захисту прав споживачів щодо захисту прав споживачів реклами, у тому числі, щодо накладення штрафів на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами.
Так, спірним в даній справі є правомірність прийнятих відповідачем рішень про накладення на позивачку штрафів за порушення законодавства про рекламу.
Основним нормативно-правовим актом у сфері захисту прав споживачів реклами є Закон України "Про рекламу".
Даний Закон визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.
Відповідно до вимог статті 26 Закону України "Про рекламу", контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року №693 затверджений Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу. За даним Порядком підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою, який розглядається у місячний строк. За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи. Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. До строку розгляду справи не зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи. Строк розгляд) справи може бути продовжений не більше ніж на три місяці. За результатами розгляду справи приймається рішення. Рішення у справі може бути оскаржено в установленому порядку. Сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про рекламу", реклама - це інформація про особу, ідею та/або товар, розповсюджена за грошову чи іншу винагороду або з метою самореклами в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена, щоб сформувати або підтримати у прямий (пряма реклама, телепродаж) або непрямий (спонсорство, розміщення товару (продакт-плейсмент) спосіб обізнаність споживачів реклами та їхній інтерес щодо таких особи, ідеї та/або товару; внутрішня реклама - це реклама, що розміщується всередині будинків, споруд, у тому числі в кінотеатрах і театрах під час, до і після демонстрації кінофільмів та вистав, концертів, а також під час спортивних заходів та спортивних змагань, що проводяться у закритих приміщеннях, крім місць торгівлі (у тому числі буфетів, кіосків, яток), в яких може розміщуватися інформація про товари, що безпосередньо в цих місцях продаються.
Згідно зі ст.7 Закону України "Про рекламу", основними принципами реклами є законність, точність, достовірність, використання форм та засобів, які не завдають споживачеві реклами шкоди.
Між тим, ст.27 Закону України "Про рекламу", визначає, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть, зокрема, у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України "Про рекламу" реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.
У спірних правовідносинах, при здійсненні державного контролю представником Держпродспоживслужби зафіксовано, що розміщення ФОП ОСОБА_1 на місці безпосереднього продажу виробів зі срібла, реклами з інформаційним полем: «Знижка 30% на всі вироби зі срібла 925 проби», «Акція знижка 40%» з ознаками порушення ч.4 ст.8 Закону України «Про рекламу», а саме: реклама про зниження ціни на товар, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення дії знижки ціни на товар, розпродаж, а також про співвідношення розміру нової ціни до попередньої ціни реалізації товару або про розмір знижки.
На підтвердження обставин вчинення позивачем правопорушення, відповідачем також надано до суду матеріали фото та відеофіксації.
Згідно з матеріалами фотофіксації встановлено, що на скляних полицях прилавку магазину, розташованого на першому поверсі Торгівельного комплексу за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25, розміщено виключно домінуюче рекламне повідомлення про розмір знижок з написами: «Знижка 30% на всі вироби зі срібла 925 проби», «Акція знижка 40%». 
Разом з цим, дослідивши наявні в матеріалах справи надані відповідачем у якості доказів порушення - фотофіксацію, судом встановлено, що на останніх зафіксована наявність в магазині вітрини ювелірними виробами зі срібла, які реалізується у торговому приміщенні. При цьому, на вітрині та безпосередньо таких пристроях відсутня будь-яка інформація, безпосередньо спрямована на стимулювання їх продажу.
Згідно з ч.7 ст.8 Закону України «Про рекламу» розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, в яких цей товар реалізується чи надається споживачам, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці не вважається рекламою.
При цьому, суд вважає обґрунтованими доводами позивачки, що розміщена інформація про знижки стосується виключно асортименту, який є в продажу, що саме в цьому кіоску реалізується, і виконує функцію інформування покупця, який вже перебуває в зоні продажу, про поточну ціну на товар, а тому не є рекламою.
Статтею 1 Закону України "Про рекламу" чітко визначено, що навіть до внутрішньої реклами не відносяться інформація про товари, що безпосередньо в цих місцях продаються.
Отже оскільки позивачка не встановлювала та не розповсюджувала рекламу вона не може бути порушником законодавства про рекламу, у тому числі ч.4 ст.8 Закону України «Про рекламу».
Таким чином, доводи ГУ ДПСС в Одеській області щодо порушення позивачкою ч.4 ст.8 Закону України «Про рекламу» є необґрунтованими та безпідставними, а рішення №112 від 22.04.2024 року про накладення штрафу за порушення вимог законодавства про рекламу є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Оскільки суд дійшов висновку про недоведеність вчинення позивачем порушення законодавства про рекламу, а саме: вимог ч.4 ст.8 Закону України «Про рекламу», що є достатнім для скасування оскаржуваного рішення №112 ГУ ДПСС в Одеській області про накладання штрафу за порушення законодавства про рекламу від 22.04.2026 року на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 5083 грн з підстав необґрунтованості та неправомірності висновків відносно позивача – суд враховуючи позицію ЄСПЛ, викладену у справах «Салов проти України» та «Серявін та інші проти України», не надає оцінку іншим доводам позивача щодо порушення порядку проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю).
Щодо рішення відповідача від 22.04.2026 №113 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, а саме за неподання інформації щодо вартості розповсюдження реклами з порушенням вимог законодавства про рекламу, суд враховує наступне.
Частиною 2 ст.26 Закону України «Про рекламу» визначено, що на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, за фактом виявлення такими органами порушення або в ході розгляду повідомлення (звернення, скарги, заяви тощо) третіх осіб про порушення вимог законодавства про рекламу рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та аудіозаписи, а також іншу інформацію, що стосуються виявленого порушення чи повідомлення про нього та необхідні для здійснення такими органами повноважень щодо державного контролю.
Оскільки суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача №112 про накладання на ФОП ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про рекламу, рішення відповідача від 22.04.2026 №113 про накладення штрафу за порушення ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» також підлягає скасуванню.
Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.ст.73,74,75,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання протиправними та скасування рішень Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №112 від 22.04.2026 року про накладання на ФОП ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 5083,00 грн; №113 від 22.04.2026 року про накладання на ФОП ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 1700,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем за подання даного позову судовий збір у розмірі 6656,00 грн.
Згідно з ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Суд дійшов висновку, що витрати на сплату судового збору у розмірі 5324,80 грн підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.
Що стосується надмірно сплаченого судового збору у розмірі 1331,20 грн він підлягає поверненню позивачу у порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Частиною 9 ст.18 КАС України визначено, що суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Згідно з п.128 Розділу VII Перехідних положень Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженого Рішенням ВРП 17 серпня 2021 №1845/0/15-21 встановлено, що до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних в суді можливостей.
Конституційний Суд України у рішенні від 03.10.1997 року №4-зп зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. 
Отже, за наявності декількох норм, які по-різному регулюють спірне питання повинні застосовуватися положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.
Враховуючи, що ч.9 ст.18 КАС України, якою визначено, що суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), прийнята пізніше ніж абз.1 ч.10 ст.243 КАС України, суд застосовує норму, яка прийнята пізніше.
Оскільки ухвалою суду при відкритті провадженні вирішено здійснити розгляд справи та її формування та зберігання в електронній формі суд викладає рішення в електронній формі.
Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 241-246 КАС України, суд, – 

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (вул. 7-а Пересипська, 6, м. Одеса, 65042, код ЄДРПОУ 40342996) про визнання протиправними та скасування рішень – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №112 від 22.04.2026 року про накладання на ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 5083,00 грн.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №113 від 22.04.2026 року про накладання на ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 1700,00 грн.
Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 5324,80 грн.
Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.
Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва