Справа № 199/13230/26
(1-кп/199/1408/26) 

В И Р О К
іменем України
27 серпня 2026 року м. Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі: головуючий – суддя ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 42026042010000131, за обвинуваченням:
ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, з середньою освітою, холостого, такого, що гне має судимості в силу ст. 89 КК України, офіційно не працевлаштованого, не має зареєстрованого місця проживання, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, 
В С Т А Н О В И В:
08 серпня 2026 року ОСОБА_3 приблизно о 16 годині 29 хвилин, утримуючи в своїх руках сокиру, зайшов у продуктовий магазин, що розташований в будинку № 95а по вулиці Вітчизняній у місті Дніпрі, де в цей час на своєму робочому місці знаходилась ОСОБА_4 
В цей час ОСОБА_3 , тримаючи своїми руками сокиру, попрохав від ОСОБА_4 під залог сокири, яку тримав у руках, продати йому алкогольний напій, на що ОСОБА_4 відмовила останньому та попрохала вийти з приміщення магазину і винести сокиру.
В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Реалізовуючи такий, що раптово виник, кримінально-протиправний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що знайшло свій вираз в прагненні показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, в присутності іншої особи, перебуваючи в громадському місці, а саме біля касової зони в приміщенні продуктового магазину, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Вітчизняна, 95а, не реагуючи на зауваження, замахнувся сокирою в сторону касової зони та висловлював у формі нецензурної лайки, образливі слова на адресу ОСОБА_4 , яка в цей час знаходилась біля касової зони та прохала ОСОБА_3 покинути приміщення магазину.
У цей час, потерпіла ОСОБА_4 повторно зробила зауваження ОСОБА_3 , на яке останній не відреагував, та продовжив висловлювати у формі нецензурної лайки образливі слова на адресу ОСОБА_4 .
Продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, близько 16 години 30 хвилин, продовжуючи перебувати у громадському місці, а саме в приміщенні магазину, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Вітчизняна, 95а, в присутності іншої особи, ОСОБА_3 сокирою, яку тримав у обох руках, наніс один удар по верхній частині корпусу монітору «ASAP POS K156W». Вважаючи свої умисні дії доведеними до кінця, ОСОБА_3 покинув місце вчинення правопорушення. 
Внаслідок, своїх хуліганських дій ОСОБА_3 тимчасово порушив нормальну діяльність продуктового магазину, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Вітчизняна, 95а.
До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані: 
- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні;
- письмова заява потерпілої ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.
За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченого, так і потерпілої, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.
Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання. 
Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість  ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Визначаючи покарання ОСОБА_3 ,суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого. 
Останній не має не знятих та непогашених судимостей, не має постійного джерела доходу та зареєстрованого місця проживання, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває. 
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.
На обставини, що як обтяжують покарання обвинуваченому, сторони не посилаються і такі обставини судом не встановлені. 
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3  та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді пробаційного нагляду у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки менш суворі види покарання не будуть дієвими і не зможуть забезпечити досягнення їх мети, підстави для призначення більш суворого виду покарання судом не встановлені і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи. 
Запобіжний захід до ОСОБА_3 раніше не застосовувався і клопотання про його обрання до набрання вироком законної сили сторонами не заявлялося.
Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 3812-382 КПК України, 
У Х В А Л И В:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: 
-сокиру з руків`ям жовто-сірого кольору, яка зберігається у ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області (порядковий номер 180) – конфіскувати в порядку п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України;
-диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку їх зберігання.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий: 

27.08.2026