РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2026 року 	м. Рівне	№460/14781/24	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	Військової частини НОМЕР_1 	
 	про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -	

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача - командування військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту солдата ОСОБА_2 про переміщення його для подальшої служби за місцем проживання у зв`язку із сімейними обставинами та зобов`язати відповідача - командування військової частини НОМЕР_1 розглянути рапорт солдата ОСОБА_2 про переміщення його для подальшої служби за місцем проживання у зв`язку з сімейними обставинами та задовольнити його рапорт та підготовити й подати відповідні документи для переміщення його для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_2 відповідно до рекомендаційного листа командира останньої.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що добровільно поступив на військову службу у зв`язку з мобілізацією у серпні 2022 року та проходив її у різних військових частинах, на момент подання позовної заяви служить у військовій частині НОМЕР_1 . 18 листопада 2024 року позивач подав по команді рапорт про переміщення його для проходження подальшої військової служби за місцем проживання у Рівненській області у зв`язку з сімейними обставинами. При цьому ним поданий рекомендаційний лист командира військової частини НОМЕР_2 , згідно якого вказана військова частина має можливість призначити в порядку переміщення солдата ОСОБА_3 на вакантну посаду цієї військової частини. Зазначений рапорт не розглянутий, всупереч Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затвердженого Наказом №531 Міністра оборони України від 6 серпня 2024 року, по ньому не прийнято рішення та не доведено до заявника. Підставою звернення солдата ОСОБА_3 із клопотанням про переміщення його для проходження подальшої військової служби за місцем свого проживання є сімейні обставини, а саме - виховання ним дитини з інвалідністю з дитинства, а також - всиновлення ним дитини, позбавленої батьківського піклування. Просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.
09.12.2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні).
08.09.2025 року на підставі розпорядження керівника апарату Рівненського окружного адміністративного суду від 08.09.2025 року проведений повторний автоматизований розподіл даної справи у зв`язку з відстороненням від посади судді Рівненського окружного адміністративного суду судді Махаринця Д.Є.
Відповідно до проведеного повторного 08.09.2025 автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану адміністративну справу передано на розгляд судді Нор У.М.
Ухвалою суду від 10.09.2025 адміністративну справу №460/14781/24 прийнято до провадження судді Нор У.М.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобілізований у серпні 2022 року.
18.11.2024 позивач подав рапорт командира взводу безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 , в якому просив клопотання перед вищим командуванням про переведення його для подальшої військової служби за місцем його проживання у АДРЕСА_1 у зв`язку з сімейними обставинами. До рапорту подані наступні документи:
- відношення з військової частини НОМЕР_2 від 13.11.2024 №940;
- паспорт громадянина України ОСОБА_1 ;
- паспорт громадянина України ОСОБА_4 ;
- паспорт громадянина України ОСОБА_5 ;
- медичний висновок про інвалідність;
- рішення суду про усиновлення;
- свідоцтво про шлюб;
- свідоцтво про народження;
- акт обстеження місця проживання сім`ї.
Даний рапорт підписаний ОСОБА_1 18.11.2024.
Також 18.11.2024 командир взводу безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 молодший лейтенант ОСОБА_6 клопочу по суті рапорту солдата ОСОБА_1 до командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Як зазначив позивач, на момент звернення до суду та на дату розгляду справи позивач не отримав від відповідача вмотивованої відповіді по суті поданого рапорту.
Вказані обставини зумовили звернення позивача до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі - Статут).
Статтею 14 Статуту обумовлено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником (стаття 31 Статуту).
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут збройних сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі Дисциплінарний статут).
Статтею 110 Дисциплінарного статуту встановлено, що усі військовослужбовці мають право надсилати заяви чи скарги або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів, які проводять досудове слідство, та інших державних органів у разі: прийняття незаконних рішень, дій (бездіяльності) стосовно них командирами (начальниками) або іншими військовослужбовцями, порушення їх прав, законних інтересів та свобод; незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності.
Заява чи скарга з інших питань службової діяльності подається безпосередньому командирові (начальникові) тієї особи, дії якої він оскаржує, а в разі, якщо особи, які подають скаргу, не знають, з чиєї вини порушені їх права, заява чи скарга подається в порядку підпорядкованості. У такому самому порядку подаються пропозиції (стаття 111 Дисциплінарного статуту).
Згідно зі статтею 117 Дисциплінарного статуту, пропозиція, заява чи скарга вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, вжито необхідних заходів або надано вичерпні відповіді. Відмова у вирішенні питань, викладених у пропозиції, заяві чи скарзі, доводиться до відома військовослужбовців, які їх подали, у письмовій формі з посиланням на акти законодавства із зазначенням причин відмови та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Пунктом 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, передбачено, що встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Отже, переміщення по службі оформлюється письмовим наказом по особовому складу на підставі відповідних документів, право на видання якого має командир військової частини.
Згідно з пунктом 112 Положення, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення.
Переміщення військовослужбовця за станом здоров`я або за станом здоров`я членів його сім`ї здійснюється за рапортом військовослужбовця та за наявності відповідного медичного висновку. Для переміщення в іншу місцевість військовослужбовець до рапорту додає відповідні документи, які підтверджують необхідність зміни місця проживання (п. 113 Положення).
Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, визначає Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 за № 170, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 року за № 438/16454 (далі - Інструкція).
Відповідно до п.1.5 Інструкції, для встановлення, зміни, призупинення, або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу, у Генеральному штабі Збройних Сил України, Командуванні об`єднаних сил Збройних Сил України, видах Збройних Сил України, окремих родах сил Збройних Сил України, окремих родах військ Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах, організаціях, (далі - військові частини), оформляються, зокрема, 1) Подання (додаток 1), рішення колегіальних органів, утворених і діючих відповідно до законодавчих актів і актів Міністерства оборони України, Резерв кандидатів для просування по службі (додаток 2), План переміщення військовослужбовців на посади номенклатури посад (далі - План переміщення на посади) (додаток 16) про переміщення.
Пунктом 4.15 Інструкції передбачено, що переміщення по службі в іншу місцевість військовослужбовців, які мають потребу за станом свого здоров`я або за станом здоров`я членів сімей змінити місце служби і проживання, а також за сімейними обставинами та з інших поважних причин, або на нижчу на один ступінь посаду за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені військові звання старший лейтенант або молодший сержант (старшина 2 статті)) провадиться на особисте прохання відповідно до підпунктів 2, 3 пункту 82 Положення за рапортом військовослужбовця, поданим за підпорядкуванням.
Пункт 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України передбачено, що призначення військовослужбовців на посади здійснюється: 1) на вищі посади - у порядку просування по службі; 2) на рівнозначні посади, серед іншого, за сімейними обставинами - на особисте прохання; 3) на нижчі посади, серед іншого, за сімейними обставинами - на особисте прохання.
Крім рапорту військовослужбовця, підставами для прийняття рішення щодо його переміщення за станом здоров`я, сімейними обставинами чи з інших поважних причин є постанова (висновки) військово-лікарської та лікарсько-консультативної комісій, акт обстеження сімейного стану, документи, що підтверджують наявність і вік дітей, наявність житла, розміри доходів тощо.
Відповідно до статей 14, 31, 66 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, зі службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.
Командир бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність, укомплектованість особовим складом, успішне виконання бригадою (полком, кораблем 1 і 2 рангу, окремим батальйоном) бойових завдань; бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; внутрішній порядок; стан і збереження зброї, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів; стан фінансового господарства; всебічне забезпечення бригади, стан пожежної та екологічної безпеки.
Командир бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) є прямим начальником усього особового складу полку.
Відповідно до пункту 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 за №124, рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення,- звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру. Рапорт має бути зареєстрований в службі діловодства військової частини.
Згідно з пунктом 3.11.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів із моменту реєстрації документа у військовій частині (установи), до якої надійшов документ.
Відтак, командир військової частини за результатами розгляду рапорту (заяви) військовослужбовця, зобов`язаний протягом місяця розглянути рапорт (заяву) військовослужбовця та надати обґрунтовану та вичерпну відповідь по суті порушених питань.
Суд зазначає, що рапорт є належною формою звернення військовослужбовця до командування з питань, що стосуються його службової діяльності або особистих обставин. Відповідно до наведених норм права, поданий позивачем рапорт підлягав обов`язковому розгляду відповідачем із наданням вмотивованої відповіді.
Суд зазначає, що відповідач, не надавши вмотивованої відповіді на рапорт позивача протягом встановлених строків, допустив протиправну бездіяльність. Така бездіяльність полягає у невиконанні обов`язку розглянути звернення військовослужбовця та надати обґрунтовану відповідь, що є порушенням прав позивача, гарантованих чинним законодавством.
Щодо вимоги про зобов`язання відповідача задовольнити його рапорт та підготовити й подати відповідні документи для переміщення його для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_2 відповідно до рекомендаційного листа командира останньої, суд зазначає, що відповідно до зазначених норм, переведення військовослужбовця можливе за наявності відповідних підстав, зокрема, за станом здоров`я або сімейними обставинами, та потребує подання відповідних документів (медичного висновку, документів, що підтверджують сімейні обставини).
Прийняття рішення про переведення є дискреційним повноваженням відповідача, яке залежить від сукупності обставин та наявності всіх необхідних документів. Суд не може підміняти повноваження суб`єкта владних повноважень та зобов`язувати його прийняти конкретне рішення, яке потребує оцінки наданих документів та обставин.
Відтак, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд враховує, що відповідач не розглядав питання переведення позивача на нове місце служби. При цьому, суд не вправі втручатися у повноваження адміністративного органу та замість нього вирішувати питання переведення військовослужбовця.
Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде саме зобов`язання відповідача розглянути по суті рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 від 18.11.2024 року про переведення позивача для подальшого проходження військової служби за його місцем проживання.
Згідно із частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.
Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, тому розподіл судових витрат судом не здійснюється. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду по суті рапорта ОСОБА_1 від 18.11.2024.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 від 18.11.2024 про переведення для подальшого проходження військової служби за його місцем проживання.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 20 липня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 ) 
Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 ) 

Суддя       У.М. Нор