Справа № 953/7120/26
н/п 2/953/4270/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 вересня 2026 року
Київський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Вітюка Р.В.,
за участю секретаря судового засідання Глазько С.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Венера фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
ВСТАНОВИВ:
Зміст позовних вимог
Представник ТОВ "ФК "Венера фінанс" Пархомчук С.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 286240 від 13.07.2025 та судових витрат.
Позовна заява мотивована тим, що позивач отримав права вимоги до відповідача відповідно до договору факторингу за кредитним договором № 286240, зобов`язання за якими відповідач належним чином не виконував.
Виклад позиції відповідача
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.06.2026 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Розгляд справи відкладався з метою належного повідомлення відповідача, зокрема, до 15.09.2026.
Представник позивача у судове засідання не з`явився. В прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити за відсутності представника. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та судових повісток на встановлену судом адресу місця проживання, поштові повідомлення повернулися з відміткою "адресат відсутній", що згідно зі ст. 128, 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням. Відзиву на позовну заяву не подав.
Суд ухвалою від 15.09.2026, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, постановив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Фактичні обставини, встановлені судом
13.07.2025 ОСОБА_1 і Товариство з обмеженою відповідальністю "Клай інвест" уклали кредитний договір № 286240 (далі – кредитний договір) у електронній формі, згідно з умовами якого відповідач отримав 4 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Договір підписаний одноразовим ідентифікатором KL3562. 
Відповідно до п. 1.1.-1.4. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4 000,00 грн;
кредит надається строком на 90 днів, тобто до 10.10.2025 ; проценти – 262,80 % річних від суми кредиту в розрахунку 0,72 % на добу; комісія – 25% від суми фінансового кредиту. 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Клай інвест" виконало умови кредитного договору щодо надання у розпорядження відповідача кредитних коштів, що підтверджується інформацією та випискою наданою АТ "Універсал Банк" з якого вбачається зарахування на рахунок відповідача грошових коштів в сумі 4 000 грн 13.07.2025. 
19.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Клай інвест" і Товариство уклали договір факторингу № 1912025/1, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, зокрема, за кредитним договором № 286240 від 13.07.2025 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Клай інвест" та відповідачем, що підтверджується копією відповідно договору і копією витягу з реєстру боржників до нього.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України).
Електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 дійшов висновку, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами (указана позиція є сталою, постанови Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, від 16.12.2020 у справі № 561/77/19.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач уклав кредитний договір від № 286240 шляхом його підписання одноразовим ідентифікатором KL3562, за яким він отримав кредит, тобто сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору (строку, процентів тощо).
Суд встановив, що первісний кредитор за кредитним договором надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 4 000 грн шляхом зарахування вказаної суми на її рахунок, тобто виконав свої зобов`язання з надання коштів.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав права грошової вимоги до відповідача за кредитними договором № 286240 відповідно до договору факторингу, а тому з дати відступлення прав вимоги, а саме з 19.12.2025 ТОВ "ФК "Венера Фінанс" стало новим кредитором за вказаним кредитним договором на підставі ст. 512 ЦК України.
З реєстру боржників до договору факторингу за яким ТОВ "ФК " Венера Фінанс " отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 та розрахунку, який наведений у позовній заяві вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 6 131,20 грн, яка складається з 4 000,00 грн заборгованості за тілом, 2 131,20 грн заборгованість за відсотками.
Отже, первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання боржнику коштів у користування (право вимоги за якими згодом перейшло до позивача), однак в порушення ст. 509, 526, 1048, 1049, 1054 ЦК України та умов договору відповідачка зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого у останньої перед позивачем утворилась заборгованість.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (див. постанову Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15).
При цьому як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 № 913/618/21, у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.
Висновки за результатами розгляду заяви
Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Венера Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у розмірі 6 131,20 грн, з яких 4 000,00 грн - тіло кредиту і 2 131,20 грн проценти за користування.
Судові витрати
Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 15 500 грн та судовий збір в розмірі 2 662,40 грн.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору пропорційно задоволеним вимогам (частина перша статті 141 ЦПК України).
Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу
Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 15 500 грн. 
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості на правничу допомогу підлягають розподілу за результатами справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19).
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Так, на підтвердження витрат на професійну правничу 09.04.2026, укладений між ТОВ "ФК "Венера Фінанс" та АБ "Пархомчук та партнери"; акт про отримання правової допомоги.
Правила розподілу судових витрат унормовано статтею 141 ЦПК України.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Позивачем заявлена загальна суму заборгованості – 6 131, 20 грн, та 15 500 грн витрат на правову допомогу.
Водночас розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу є непропорційним до предмету спору. Позивач заявив до стягнення 6 131,20 грн, а витрати на правову допомогу у розмірі 15 500 грн, що більш ніж вдвічі перевищує суму позову. При цьому справа, що розглядається не є складною (предметом є стягнення кредитної заборгованості, яка не потребує формування складної правової позиції), позивач не вчиняв значних дій щодо витребування та надання додаткових доказів, не приймав участь у судових засіданнях, тощо. А тому заявлена до стягнення сума витрат на правову допомогу визнається судом непропорційною до предмету спору, що, враховуючи дані, конкретні обставини справи та часткового задоволення позову є підставою для часткового задоволення заяви у розмірі 1 000 грн, в решті (14 500 грн) слід відмовити.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 49, 133, 141, 223, 263 - 265, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Венера фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Венера фінанс" суму заборгованості за кредитним договором № 286240 від 13.07.2025 в розмірі 6 131,20 гривень та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 гривень.
У решті позову відмовити.
3. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Венера фінанс" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Венера фінанс" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000 гривен.
У решті заяви відмовити. 
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено та підписано 14.09.2026.
Учасники справи:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Венера фінанс" (адреса: 03115, м. Київ, вул. Львівська, б. 23, офіс 703, код ЄДРПОУ 43561872).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Суддя Роман ВІТЮК