Справа № 756/9950/26
Провадження № 2/756/8289/26

оболонський районний суд міста києва
 
РІШЕННЯ
 
іменем України
 
(заочне)
 
17 серпня 2026 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Пукала А.В.,
за участю
секретаря судового засідання Зінець К.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У С Т А Н О В И В :
 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 41 990 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29.08.2025 між ним та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 13 000 грн на строк 153 дні зі сплатою процентів за фіксованою ставкою 1% за кожен день користування кредитом та комісії, пов`язаної з наданням кредиту. Кредитні кошти перераховано на платіжну картку відповідача у день укладення договору, чим позивач виконав свої зобов`язання належним чином та в повному обсязі. Відповідач узятих на себе зобов`язань з повернення кредиту не виконав, жодного платежу за договором не здійснив, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 41 990 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитом, комісією та процентами річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10.06.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі з розглядом у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, заяв і клопотань до суду не направляв.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності позивача та його представника за наявними у матеріалах справи доказами.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом установлено, що 29.08.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір № 29.08.2025-100001503, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту), що є його невід`ємними частинами (пп. 2.2.1-2.2.3 оферти).
За умовами договору позичальнику надано кредит у розмірі 13 000 грн на строк 153 дні з дати його надання; дата надання (видачі) кредиту - 29.08.2025, дата повернення (виплати) кредиту - 28.01.2026; процентна ставка - фіксована незмінна у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит (пп. 1-4, 6 заявки). Проценти розраховуються шляхом множення суми кредиту (залишку суми кредиту) на кількість днів користування кредитом та на процентну ставку (п. 11 заявки). Денна процентна ставка становить 0,9% і розрахована за формулою (17 970,29/13 000)/153 ? 100% (п. 10 заявки).
Умовами договору передбачено також комісію, пов`язану з наданням кредиту, у розмірі 20% від суми кредиту, що становить 2 600 грн та нараховується і обліковується в день видачі кредиту (п. 7 заявки), і графік платежів із п`яти чергових платежів у строки до 28.09.2025, 28.10.2025, 28.11.2025, 28.12.2025 та 28.01.2026 (п. 12 заявки).
Згідно з п. 15 заявки позичальник, який прострочив виконання будь-якого грошового зобов`язання за договором, на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити суму заборгованості з урахуванням 170 000% річних від суми заборгованості за весь час прострочення відповідно до ст. 625 ЦК України; при цьому розмір таких процентів річних за один день прострочення не може перевищувати 169 грн.
Відповідно до п. 3.1 договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти і комісію. Способом надання позичальнику коштів у рахунок кредиту є перерахування на рахунок споживача, у тому числі з використанням реквізитів електронного платіжного засобу споживача НОМЕР_3 (п. 4.1 договору). Позичальник зобов`язався забезпечити своєчасне повернення кредиту та сплату процентів і комісії у терміни, вказані у заявці (п. 6.1 договору).
Кредитний договір укладено в електронній формі та підписано відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором A351, надісланим на вказаний ним фінансовий номер телефону 0669753249 (пп. 2.3.5, 2.3.6 оферти).
Виконання позивачем обов`язку з надання кредитних коштів підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 02.06.2026 вих. № 1-0206, згідно з яким на виконання укладеного з позивачем договору про переказ коштів № ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 на платіжну картку клієнта № НОМЕР_1 перераховано 13 000 грн, номер транзакції в системі iPay.ua - 846946241, дата і час операції - 29.08.2025 о 14:05:38, призначення платежу - видача за договором кредиту № 29.08.2025-100001503. Номер зазначеної платіжної картки збігається з реквізитами електронного платіжного засобу відповідача, наведеними у п. 4.1 кредитного договору (НОМЕР_3), що дає підстави вважати доведеним перерахування кредитних коштів саме відповідачу.
Відповідач узятих на себе зобов`язань належним чином не виконав, жодного платежу на погашення заборгованості не здійснив, унаслідок чого станом на 26.05.2026 утворилася заборгованість у розмірі 41 990 грн, яка згідно з наданим позивачем розрахунком складається із заборгованості за тілом кредиту - 13 000 грн, за процентами - 19 890 грн, за комісією - 2 600 грн та за процентами річних, нарахованими на підставі ст. 625 ЦК України, - 6 500 грн.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 29.08.2025-100001503 станом на 26.05.2026, проценти за користування кредитом нараховувалися щоденно у розмірі 130 грн (13 000 грн ? 1%) за період з 29.08.2025 по 28.01.2026, що за 153 дні становить 19 890 грн. Проценти річних відповідно до ст. 625 ЦК України нараховувалися у розмірі 169 грн за кожен день починаючи з 29.09.2025 - наступного дня після спливу строку сплати першого чергового платежу за графіком - до 06.11.2025, коли їх сума досягла 6 500 грн.
Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, доказів виконання зобов`язань за кредитним договором суду не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За приписами ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Особливості укладення кредитного договору в електронній формі визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з ч. 12 ст. 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 12 цього Закону моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 14.06.2022 у справі № 757/40395/20-ц, згідно з якою підписання договору про надання фінансового кредиту за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора підтверджує укладення між сторонами відповідного правочину.
Судом установлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 13 000 грн, тоді як відповідач узятих на себе зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів і комісії належним чином не виконав. За таких обставин вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13 000 грн та за процентами за користування кредитом у розмірі 19 890 грн є обґрунтованими.
Проценти за користування кредитом нараховані позивачем за фіксованою ставкою 1% за кожен день у межах строку кредитування - за період з 29.08.2025 по 28.01.2026, тобто в межах строку, на який надавався кредит. Максимальний розмір денної процентної ставки (1%), встановлений ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», позивачем не перевищено: денна процентна ставка за цим договором становить 0,9%. При цьому згідно з ч. 3 ст. 8 зазначеного Закону обчислення денної процентної ставки базується на припущенні, що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі, а перевищення фактично нарахованих процентів над їх розміром, урахованим при обчисленні денної процентної ставки, зумовлене виключно тим, що відповідач не здійснив жодного платежу за графіком і база нарахування процентів не зменшувалася.
Проценти за користування кредитом за своєю правовою природою є платою за наданий кредит, а не мірою відповідальності за порушення зобов`язання; їх розмір визначено договором, умови якого відповідач не оспорював і недійсними вони не визнавалися. За таких обставин підстав для зменшення нарахованих у межах строку кредитування процентів суд не вбачає.
Щодо комісії, пов`язаної з наданням кредиту, у розмірі 2 600 грн суд зазначає наступне. Умовами договору (п. 7 заявки) передбачено разову комісію за надання кредиту, яка нараховується та обліковується в день видачі кредиту. Така комісія за своєю правовою природою є платою за разову дію кредитодавця з надання (видачі) кредиту, можливість встановлення якої передбачена ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а тому вимога про її стягнення є правомірною та підлягає задоволенню.
Що стосується позовних вимог про стягнення процентів річних, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України, у розмірі 6 500 грн, суд вважає, що у цій частині позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.
Наведене тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22, згідно з якою позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за прострочення, допущене у період дії воєнного стану.
Доводи позивача про правомірність нарахування процентів річних із посиланням на виключення п. 6.1 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» суд відхиляє, оскільки звільнення позичальника від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, за прострочення, допущене у період дії воєнного стану, встановлене п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який є чинним, поширюється на кредитні договори і договори позики та підлягає застосуванню незалежно від наведених позивачем змін до Закону України «Про споживче кредитування».
Не спростовують цього висновку і доводи позивача про перевагу спеціальної норми над загальною, адже саме п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України є нормою, що встановлює особливості регулювання наслідків прострочення виконання грошових зобов`язань за кредитними договорами у період дії воєнного стану, і за своїм змістом прямо охоплює відповідальність, визначену ст. 625 ЦК України.
Оскільки заявлені до стягнення проценти річних у розмірі 6 500 грн нараховані за прострочення виконання зобов`язання, допущене у період з 29.09.2025 по 06.11.2025, тобто у період дії воєнного стану, стягнення таких процентів не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Отже, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону та підтверджені належними і достатніми доказами частково, у зв`язку з чим підлягають частковому задоволенню - у розмірі 35 490 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту (13 000 грн), за процентами за користування кредитом (19 890 грн) та комісії за надання кредиту (2 600 грн). У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати позивача на надсилання відповідачу копії позовної заяви з додатками у розмірі 123,78 грн підтверджуються квитанцією ТОВ «Поштова служба «Е-Пост» № 2094642 від 02.06.2026 та описом вкладення, а сплата судового збору у розмірі 2 662,40 грн - платіжною інструкцією № СЦ00110985 від 02.06.2026.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено на суму 35 490 грн із заявлених 41 990 грн, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 2 250,26 грн (2 662,40 грн х 35 490 грн : 41 990 грн) та витрати на надсилання копії позовної заяви у розмірі 104,62 грн (123,78 грн х 35 490 грн : 41 990 грн).
На підставі викладеного, керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
 
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 29.08.2025-100001503 від 29.08.2025 у розмірі 35 490 грн, судовий збір у розмірі 2 250,26 грн та витрати, пов`язані з надсиланням відповідачу копії позовної заяви, у розмірі 104,62 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Оболонським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя         Андрій ПУКАЛО