ЄУН: 336/2803/25
Провадження №: 2/336/178/2026 
РІШЕННЯ
Іменем України
20 липня 2026 року     м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Цвєтковій Т.В., за участі представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом Іваницьких Ю.В., представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом Гречихи С.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг
та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал банк» про зобов`язання відновити залишок коштів на рахунку, -
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство «Універсал банк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , вказавши, що 16.02.2021 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 100000 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок із застосування платіжної картки.
Скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконала зобов`язання щодо їх вчасного повернення, в результаті чого станом на 03.12.2024 року виникла заборгованість в сумі 59717,32 гривень, які просили стягнути з відповідача на свою користь разом з судовими витратами.
Ухвалою суду від 19.05.2025 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
26.05.2025 року за клопотанням представника відповідача за первісним позовом представник був ознайомлений з матеріалами справи, отримав копію ухвали про відкриття провадження разом із копією позовної заяви та додатків.
12.06.2025 року представником відповідача за первісним позовом подано зустрічну позовну заяву, в якій зазначено, що дійсно між сторонами існували договірні відносини, ОСОБА_1 мала банківську картку АТ «Універсал банк», станом на 07.12.2023 року баланс по картці складав +7859,79 гривень (власні кошти). В період часу з 14.18 по 14.24 годину 07.12.2023 року без участі та волевиявлення ОСОБА_1 , яка перебувала у Німеччині, було здійснено чотири платіжні операції на загальну суму 59489 гривень, з яких 7859,79 гривень це власні кошти ОСОБА_1 , а 51629,21 гривень кредитні кошти в межах кредитного ліміту. Також позивачем за первісним позовом нараховано та списано відсотки в загальній сумі 8088,11 гривень.
Оскільки ОСОБА_1 не здійснювалось вказаних платежів, вона не верифікувала та не підтверджувала платежів, представник вважав, що ці операції були здійснені без її волевиявлення та згоди.
Після виявлення факту проведення вказаних платежів ОСОБА_1 зателефонувала до АТ «Універсал банк» та заблокувала картку, а також знизила кредитний ліміт до рівня, який перешкоджав можливості проведення наступних операцій. Також ОСОБА_1 неодноразово в період часу з 07.12.2023 року по 11.12.2023 року телефонувала на гарячу лінію АТ «Універсал банк» та повідомляла про зазначені події, а також просила надати більш детальну інформацію по кожній транзакції, натомість звернення відповідача були залишені без відповіді.
18.12.2023 року ОСОБА_1 звернулась до відділення поліції з заявою про скоєння кримінального правопорушення за ст. 185 ч. 4 КК України, відомості були внесені до ЄРДР 19.12.2023 року, досудове розслідування триває.
Вказуючи, що ОСОБА_1 не надавала доступу до банківської картки, не передавала паролі доступу, тощо, а транзакції відбулись всупереч її волі, ОСОБА_1 просила зобов`язати АТ «Універсал банк» відновити залишок коштів на рахунку ОСОБА_1 до стану, в якому цей рахунок перебував до платіжних операцій на загальну суму 59489 гривень, проведених 07.12.2023 року, повернути на рахунок ОСОБА_1 за рахунок власних коштів АТ «Універсал банк» суму платіжних операцій, проведених 07.12.2023 року у розмірі 59489 гривень, повернути ОСОБА_1 суму процентів за рахунок власних коштів АТ «Універсал банк» у загальному розмірі 8088,11 гривень.
12.06.2025 року представником відповідача за первісним позовом до суду був направлений відзив на первісну позовну заяву, в якому представник просив відмовити у задоволенні первісного позову, підстави детально визначені у зустрічній позовній заяві.
Ухвалою суду від 26.06.2025 року зустрічний позов ОСОБА_1 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом АТ «Універсал банк», здійснено перехід до розгляду в порядку загального позовного провадження.
17.07.2025 року представником АТ «Універсал банк» подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому вказано, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_1 не здобуто доказів, які б підтверджували, що оспорювані транзакції здійснені без відома або волі ОСОБА_1 , ОСОБА_1 не надано доказів того, що вона під впливом обману внаслідок шахрайських дій третіх осіб передавала персональні дані для доступу до мобільного додатку банку або інші засобі автентифікації, нею не надано доказів того, що вхід до додатку або ініціювання транзакцій відбулось не з пристрою відповідача, немає доказів зміни сім-карти або клонування мобільного номеру, а відтак її твердження є лише припущеннями. Позивач за первісним позов вважає, що усі дії, здійснені через мобільний додаток або із застосування картки вважаються такими, що були ініційовані та підтверджені самою ОСОБА_1 
17.07.2025 року представником АТ «Універсал банк» надано відповідь на відзив на первісну позовну заяву.
25.07.2025 року представником ОСОБА_1 надані заперечення щодо обставин, викладених позивачем у відповіді на відзив.
25.07.2025 року представником відповідача за зустрічним позовом надано відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.
Ухвалою суду від 25.07.2025 року підготовче провадження було закрите, справу призначено до розгляду.
31.10.2025 року ОСОБА_1 направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності за участі її представника.
04.11.2025 року представником відповідача за первісним позовом подано заяву про поновлення строку для подання та подання письмових доказів.
Ухвалою суду від 05.11.2025 року відповідь на відзив на первісну позовну заяву та відзив на зустрічну позовну заяву було повернуто АТ «Універсал банк» без розгляду у зв`язку з відсутністю документів на підтвердження повноважень представника, яка їх подала.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 15.12.2025 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2025 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
05.01.2026 року представником відповідача за первісним позовом подано заяву про поновлення строку для подання та подання письмових доказів.
02.03.2026 року до суду надійшли пояснення представника АТ «Уніеверсал банк», в яких вказано, що 05.12.2023 року платіжну картку ОСОБА_1 було додано до електронного гаманця, про що ОСОБА_1 отримала пуш-повідомлення в мобільному додатку банку, а відтак до 07.12.2023 року ОСОБА_1 мала достатньо часу для повідомлення банку про те, що вона відповідних дій не вчиняла, ініціювання блокування рахунку та запобігання списанням коштів.
08.04.2026 року відповідачем за первісним позовом ОСОБА_1 направлені пояснення та заперечення щодо доводів банку.
14.04.2026 року представником відповідача за первісним позовом надані письмові заперечення щодо обставин, які викладені у письмових поясненнях АТ «Універсал банк».
В ході судового розгляду представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом наполягала на задоволенні первісного позову та відмові у задоволенні зустрічного з підстав, детально наведених у позовній заяві, відзиві, відповіді на відзив та письмових поясненнях.
В ході судового розгляду представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом наполягав на задоволенні зустрічного позову та відмові у задоволенні первісного з підстав, детально наведених у зустрічній позовній заяві, відзиві, відповіді на відзив та письмових поясненнях.
Відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що має банківську картку АТ «Універсал банк». З 2022 року постійно проживає у Німеччині, банківська картка перебуває у неї, як і телефон з сім-карткою, на якій встановлений фінансовий номер. 07.12.2023 року вона здійснила операцію щодо поповнення мобільного рахунку, а згодом виявила списання грошових коштів, після чого одразу зв`язалась з підтримкою банку та повідомила, що вказані транзакції вона не проводила. Будь-яких повідомлений у мобільному додатку «Монобанк» про те, що її картка була додана до платіжної системи Apple Pay вона не отримувала. Користується телефоном Самсунг , а відтак платіжною системою Apple Pay не користується.
При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.
16.02.2021 року ОСОБА_1 звернулась до АТ «Універсал банк» із анкетою-заявою до договору про надання банківських послуг.
Як зазначено в анкеті вказана анкета разом із умовами та правилами обслуговування в АТ «Універсал банк», таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, тарифами складають договір про надання банківських послуг.
Також позивачем надані Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал банк» при надання банківських послуг, затверджені 24.11.2021 року, які набули чинності 27.11.2021 року.
Надані тарифи по картці монобанк (дата затвердження тарифів відсутня).
Також наданий паспорт споживчого кредиту.
Згідно із довідкою про розмір встановленого ліміту ОСОБА_1 16.02.2021 року був встановлений кредитний ліміт, який згодом підвищувався та станом на 19.11.2023 року становив 100000 гривень.
З розрахунку заборгованості, складеного станом на 03.12.2024 року, вбачається, що з 03.03.2021 року ОСОБА_1 користувалась кредитним коштами, водночас в межах пільгового періоду погашала заборгованість.
07.12.2023 року по картці виникла заборгованість в сумі 51629,21 гривень, 
Загальний розмір заборгованості станом на 03.12.2024 року складає 59717,32 гривні.
З виписки про рух коштів по картці вбачається, що 07.12.2023 року по банківській картці ОСОБА_1 відбулось кілька операцій: 10.54 години поповнення мобільного рахунку Київстар (операція здійснена відповідачем), в період часу з 14.18 години до 14.24 години здійснено чотири операції зі сплатою у валюті AED (дирхам ОАЕ) з призначенням («Одяг та взуття») на загальну суму 59489 гривень.
З наданих квитанцій вбачається, що 07.12.2023 року о 14.18.18 годині здійснено платіжну операцію на суму 298 AED, о 14.18.47 годині платіжну операцію на суму 598 AED, о 14.19.36 годині платіжну операцію на суму 1980 AED, о 14.24.51 годині платіжну операцію на суму 2980 AED.
По усім операціям адреса терміналу зазначено Dubai, одержувачем Damei garments tradіn.
Згідно довідки про стан рахунку на 08.12.2023 року кредитний ліміт за карткою становив 52000 гривень.
З наданої відповідачем довідки про стан рахунку вбачається, що АТ «Універсалбанк» у період з січня по квітень 2024 року здійснено списання з картки ОСОБА_1 відсотків в загальній сумі 8088,11 гривень, а 18.03.2025 рок року здійснено списання суми у 3028 гривень (судовий збір за подання первісної позовної заяви).
В подальшому з картки ОСОБА_1 у грудні 2023 року та січні 2024 року продовжувались намагання здійснити оплату у різних валютах, зокрема AED (дирхам ОАЕ), IDR (індонезійська рупія), MXN (мексиканський песо), GHS (ганський седі), CLR (чилійський песо), THB (тайський бат).
Згідно наданого відповідачем аудіозапису можливість отримання ОСОБА_1 консультації була обмежена банком (представник АТ «Універсал банк» не пояснила причин прийняття такого рішення).
18.12.2023 року ОСОБА_1 звернулась до ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області із заявою про вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України за фактом крадіжки грошових коштів з картки АТ «Універсал банк».
19.12.2023 року за заявою ОСОБА_1 були внесені відомості до ЄРДР за ст. 185 ч. 4 КК України.
29.12.2023 року ОСОБА_1 направила на адресу АТ «Універсал банк» повідомлення про вчинення крадіжки грошових коштів та просила надати інформацію щодо обставин ініціації та проведення чотирьох транзакцій 07.12.2023 року.
З відповіді АТ «Універсал банк» від 26.01.2024 року вбачається, що 05.12.2023 року рахунок ОСОБА_1 був доданий для оплати через Apple Pay, а оспорювані транзакції були проведені за допомогою технології Apple Pay. Запропоновано погасити заборгованість або оформити договір реструктуризації боргу.
18.04.2024 року ОСОБА_1 було направлено вимогу АТ «Універсал банк» про відновлення залишку коштів на рахунку.
Листом від 30.04.2024 року АТ «Універсал банк» ОСОБА_1 було відмовлено.
З відповіді ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 10.04.2025 року вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, будь-яким особам про підозру у скоєнні злочину повідомлено не було.
31.07.2025 року ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області направило запит до АТ «Універсал банк» щодо надання інформації про обставини та спосіб верифікації платника та платіжного інструменту при здійсненні транзакцій 07.12.2023 року.
Листом від 07.08.2025 року АТ «Універсал банк» у наданні запитуваної інформації відмовлено.
Згідно відповіді на адвокатський запит ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 06.01.1026 року АТ «Універсал банк» не було надано відповіді на запит слідчого в межах кримінального провадження. Згідно отриманої від АТ «Київстар» інформації в період з 01.01.2023 року по 01.01.2025 року сім-картка оператора мобільного зв`язку з номером телефону НОМЕР_1 працювала (перебувала у мережі) лише у Німеччині з мобільним пристроєм Samsung Galaxy S21.
Згідно із дозволом на тимчасове перебування, виданого 05.03.2022 року, ОСОБА_1 надано дозвіл на тимчасове перебування у Німеччині строком до 04.03.2024 року.
При вирішенні спору суд керується наступним.
За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Як вказує ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В обґрунтування заявлених вимог за первісним позовом позивач вказував, що між сторонами був укладений договір, АТ «Універсал банк» виконало зобов`язання за договором, натомість відповідач не вжила всіх належних заходів для захисту платіжної інформації або не довела протилежного.
Як вже зазначав суд, позивачем за первісним позовом суду не було надано усіх складових частин договору про банківське обслуговування, адже надані Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг, затверджені 24.11.2021 року, набули чинності 27.11.2021 року, отже ці правила не можуть бути частиною укладеного із відповідачем 16.02.2021 року договору.
Враховуючи викладене, суд вважає, що АТ «Універсал банк» не надано доказів укладення договору на тих умовах, про які заявлено у первісному позові.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Стаття 1073 ЦК України визначає, що в разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.
Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунка в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.
Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.
Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.
Порядок емісії/еквайрингу платіжних інструментів, що емітуються (уключаючи електронні платіжні засоби, передплачені платіжні інструменти), та здійснення платіжних операцій з їх використанням врегульовані Положенням про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженим Постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 року № 164.
Пункт 29 Положення вказує, що умови договору не повинні містити вимоги про безумовну відповідальність користувача за неналежну платіжну операцію, за винятком, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації, розголошення ПІНу/індивідуальної облікової інформації або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію з використанням платіжного інструменту.
Розділом VII «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення № 164 визначено, що користувач зобов`язаний зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень.
Емітент зобов`язаний забезпечити, щоб індивідуальна облікова інформація користувача була недоступна іншим сторонам, крім користувача забезпечити користувачу можливість безоплатно в будь-який час повідомити емітента про втрату платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації та не допускати будь-якого використання платіжного інструменту після отримання такого повідомлення.
Користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.
До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.
Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Отже лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності.
Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
З наданих суду та досліджених доказів вбачається, що чотири оспорюваних транзакції здійснені за допомогою платіжного інструменту Apple Pay.
АТ «Універсал банк» стверджував, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_1 не здобуто доказів, які б підтверджували, що оспорювані транзакції здійснені без відома або волі ОСОБА_1 , ОСОБА_1 не надано доказів того, що вона під впливом обману внаслідок шахрайських дій третіх осіб передавала персональні дані для доступу до мобільного додатку банку або інші засобі автентифікації, нею не надано доказів того, що вхід до додатку або ініціювання транзакцій відбулось не з пристрою відповідача, немає доказів зміни сім-карти або клонування мобільного номеру, а відтак її твердження є лише припущеннями.
Суд зауважує, що ОСОБА_1 не вказувала, що здійснення транзакцій або передача даних, необхідних для їх проведення, відбулось під впливом обману або зловживанням довірою, а відтак і не мала доводити ці обставини.
Слід враховувати, що ОСОБА_1 одразу в той же день після виявлення вказаних транзакцій зателефонувала до банку та вжила усіх заходів щодо сповіщення про оспорювані транзакції, блокування платіжної картки, повідомила про вказані обставини оператору банку письмово, натомість за певний час (11.12.2023 року) банк обмежив її у доступі до консультацій співробітниками, що є очевидним проявом недобросовісною поведінки щодо споживача.
Суду не надано будь-яких доказів того, що здійснення транзакцій проводилось або підтверджувалось через мобільний застосунок «Monobank», адже вказане спростовується відповіддю АТ «Універсал банк» про те, що оспорювані транзакції проведені за допомогою Apple pay.
Порядок підтвердження транзакцій через Apple Pay залежить від пристрою та типу покупки. Зазвичай, для підтвердження транзакції використовується Face ID (підтвердження за допомогою ідентифікації обличчя користувача), Touch ID (підтвердження за допомогою ідентифікації відбитка пальця користувача), або за допомогою паролю.
Відповідач вказувала на те, що транзакції нею не ініціювались та не підтверджувались, вона на момент їх проведення перебувала у Німеччині, натомість як транзакції проводились у ОАЕ, вона не користується та не має змоги користуватись платіжним інструментом Apple pay, адже використовує мобільний пристрій Самсунг.
При цьому суд враховує, що платіжна система Apple pay працює виключно на пристроях від компанії Apple.
З відповіді ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області вбачається, що в ході досудового розслідування було встановлено, що сім-картка з номером телефону ОСОБА_1 , який є фінансовим номером для АТ «Універсал банк», на час проведення спірних транзакцій використовувалась та обслуговувалась виключно на території Німеччини та виключно у мобільному пристрої Samsung, що виключає можливість здійснення платежу за допомогою Apple pay з використанням даного мобільного пристрою.
Суд зауважує, що відповідачем ОСОБА_1 та органом досудового розслідування здійснювались відповідні запити до АТ "Універсал банк» для з`ясування способу підтвердження кожної з транзакцій, натомість відповіді надано не було.
Між тим саме банк має або може мати таку інформацію у своєму розпорядженні, зокрема як та в який спосіб ініціювались транзакції, як вони підтверджувались, коли саме ОСОБА_1 користувалась мобільним застосунком банку, які конкретно дії вчиняла та чи співпадають такі періоди користування застосунком з часом проведення спірних транзакцій.
Твердження банку про те, що ОСОБА_1 05.12.2023 року в мобільному додатку «Монобанк» було надіслано пуш-повідомлення про те, що її платіжну картку було додано до електронного гаманця Apple pay належними та допустимими доказами позивач не підтвердив.
Крім того, саме по собі включення платіжної картки до електронного гаманця Apple pay не надає можливості здійснювати платежі без належного підтвердження кожної транзакції за допомогою Face ID, Touch ID або паролю.
Суд підсумовує, що позивачем за первісним позовом не надано доказів того, що відповідач вчинила дії чи допустила бездіяльність, спрямовані на списання грошових коштів, підтвердження оспорюваних транзакцій, передачу інформації, яка б дозволяла ініціювати або підтверджувати платіжні операції.
У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів, а за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.
Враховуючи викладене, суд вважає, що первісний позов задоволенню не підлягає.
Оскільки банком не надано доказів на підтвердження того, транзакції відбувались з вини ОСОБА_1 , а не через недотримання самим банком правил безпеки здійснення платіжних операцій, суд вважає, що права ж позивача за зустрічним позовом можуть бути поновлені у спосіб, про який заявлено в зустрічній позовній заяві.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 137, 141, 258, 259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Первісний позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг залишити без задоволення.
Зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал банк» про зобов`язання відновити залишок коштів на рахунку задовольнити.
Зобов`язати АТ «Універсал банк» відновити залишок коштів на рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_2 до стану, в якому цей рахунок перебував до платіжних операцій на загальну суму 59489 гривень, проведених 07.12.2023 року, повернувши на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_2 за рахунок власних коштів АТ «Універсал банк» 59489 гривень (п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста вісімдесят дев`ять гривень) та суму процентів у загальному розмірі 8088,11 гривень (вісім тисяч вісімдесят вісім гривень 11 коп).
Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:
Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - Акціонерне товариство «Універсал банк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код ЄДР 21133352.
Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя        О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 20.07.2026 року року.
20.07.26