Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2026 р. № 520/22570/25 
Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 26.11.2024 №00667300707 форма «ПС», що прийняте на підставі Акту (довідки) фактичної перевірки від 18.10.2024 №3145/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 ;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 26.11.2024 №00667350707 форма «С», що прийняте на підставі Акту (довідки) фактичної перевірки від 18.10.2024 №3145/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення – рішення, прийняті Головним управлінням ДПС у Харківській області, є протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до Електронного кабінету, яка міститься в матеріалах справи.
Представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.
З позовної заяви вбачається, що з 09.10.2024 по 18.10.2024 інспектори ГУ ДПС у Дніпропетровській області провели фактичну перевірку магазину «YABLUKA» ( АДРЕСА_1 ).
За результатами перевірки інспекторами ГУ ДПС у Дніпропетровській області було складено Акт (довідку) фактичної перевірки, що зареєстрований в органі ДГІС за місцем здійснення діяльності суб`єкту господарювання від 18.10.2024 №3145/04/36/07/08-РРО/3720802016.
В подальшому ГУ ДПС у Харківській області складено податкове повідомлення-рішення від 26.11.2024 №00667300707 форма «ПС» з сумою штрафних санкцій 2040 грy. (порушення пункту 85.2 ст.85 ПК України) та податкове повідомлення-рішення від 26.11.2024 №00667350707 форма «С» із сумою штрафних санкцій 401186 грy. (порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»). До вказаних податкових повідомлень-рішень контролюючим органом додано розрахунок санкцій до кожного податкового повідомлення-рішення.
Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, прийнятими Головним управлінням ДПС у Харківській області, позивач звернувся до суду з даним позовом.
З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Спірні правовідносини також регулюються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР.
Відповідно до пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій зі створенням відповідних розрахункових документів.
Пунктом 10 статті 3 Закону №265/95-ВР передбачено обов`язок суб`єктів господарювання друкувати або створювати в електронній формі контрольні стрічки на РРО та забезпечувати їх зберігання протягом встановленого законодавством строку.
Пунктом 11 статті 3 Закону №265/95-ВР встановлено обов`язок суб`єктів господарювання при продажу підакцизних товарів проводити розрахункові операції через РРО з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів із зазначенням кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД.
Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання зобов`язані вести облік товарних запасів у встановленому законодавством порядку та здійснювати реалізацію лише тих товарів, які відображені у такому обліку.
Згідно зі статтею 20 Закону №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, які здійснюють реалізацію товарів, не облікованих у встановленому порядку, або не надали документи, що підтверджують облік товарів, застосовуються фінансові санкції у визначеному законом розмірі.
Відповідно до статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог пунктів 1, 10 та 11 статті 3 цього Закону до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у встановлених законодавством розмірах.
Суд також враховує положення Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV, відповідно до статей 1, 2 та 9 якого підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, а інформація про рух товарно-матеріальних цінностей повинна підтверджуватися належним чином оформленими первинними документами.
Так, посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області в ході проведення фактичної перевірки позивача було встановлено порушення п. 12 ст. 3 Закону № 265, відповідно до якого суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку.
Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Судом встановлено, що ФОП Луценко здійснює реалізацію саме технічно складних побутових товарів, тому на нього розповсюджуються вимоги п. 12 ст. 3 Закону № 265.
Відтак, є пряма норма закону, якою передбачено ведення обліку товарних запасів саме суб`єктами господарювання, які здійснюють розрахункові операції, що с предметом фактичної перевірки.
Отже, перевіркою встановлено порушення порядку обліку товарно-матеріальних цінностей за місцем їх реалізації, а саме: ФОП ОСОБА_2 не веде облік товарних запасів за місцем їх реалізації згідно Опису товарів в місці продажу, на загальну суму 401 186,00 гривень.
Водночас, наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 № 496 затверджено Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - Наказ № 496), який повністю підтверджує правову позицію контролюючого органу.
Так, відповідно до п. 1 розділу II Наказу № 496 ФОП, яка здійснює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФОП або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФОП та його окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку.
Пунктом 9 розділу II Наказу № 496 заборонено продаж товарів, на які у місцях продажу таких товарів (господарських об`єктах) відсутні:
1) первинні документи, записи про які внесено до Форми обліку;
2) відповідні записи у Формі обліку про наявні первинні документи;
3) первинні документи і записи у Формі обліку про такі первинні документи.
Згідно з визначенням термінів, встановлених статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити, перелічені у ст. 9 Закону № 996, зокрема: назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Пунктом 10 розділу II Наказу № 496 передбачено, що Форма обліку, первинні документи на товари мають зберігатись у місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах.
До того ж, згідно з пунктом 11 розділу II Наказу № 496: Форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби). Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП.
Посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області перед початком фактичної перевірки - 27.09.2024 особі, яка фактично проводила розрахункові операції - ОСОБА_3 , у присутності якого проводилась перевірка, про що зазначено в акті перевірки, була вручена письмова вимога про надання документів.
Ця особа поставила свій підпис у направленнях на перевірку, також засвідчила своїм підписом отримання копії наказу на перевірку та в її присутності був складений Опис залишків товарів, необлікованих згідно встановленого порядку, які знаходились на реалізації в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та належать ФОП ОСОБА_2 .
Проте, з невідомих підстав на усіх документах ОСОБА_3 поруч зі своїм підписом зазначав про те, що він є представником ТОВ «Фан Рітейл». Жодного документу на підтвердження того факту, що він є представником ТОВ «Фан Рітейл» Горохов А. В. не надав.
Суд зазначає, що у позові зазначено: «в ході перевірки головними державними інспекторами було складено опис залишків товарів, які знаходяться в реалізації в магазині «YABLUKA», за адресою: м. Дніпро, пр-т Яворницького, 55 на загальну суму 401 186,00 грн.
Незважаючи на присутність під час фактичної перевірки представника ТОВ «Фан Рітейл», представники контролюючого органу з невідомих причин описаний товар в магазині приписали мені як власнику».
Натомість, вже на наступній сторінці позову ФОП ОСОБА_2 вже вказує на те, що: «коли я дізнався, що відносно мене проводилася фактична перевірка, надав представникам контролюючого органу накладні на переміщення товару, а також форму обліку товарних запасів. Проте, вони відмовилися їх отримувати, тому було рішення направити вказані документи поштою».
Отже, спочатку позивач стверджує, що описаний товар, документи на які відсутні, йому не належить, а потім зазначає про те, що документи, підтверджуючі облік товарних запасів, були направлені поштою (між тим, жодних доказів направлення цих документів позивач не надає).
До того ж, як вже зазначалось вище, - накладні на переміщення товару та форма обліку товарних запасів, (які нібито були надіслані до контролюючого органу), не є первинними документами, що підтверджують облік та походження товарних запасів. При цьому, ці документи повинні бути на місці реалізації товару.
Водночас позивач стверджує про те, що питання проведення інвентаризації з боку податкового органу в ході проведення перевірки не було ініційовано.
З цього питання суд зазначає наступне.
Відповідно до пп. 20.1.13 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право доступу під час проведення перевірок до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування та/або можуть бути джерелом погашення податкового боргу.
Посадові особи ГУ ДПС у Дніпропетровській області особі були допущені до проведення фактичної перевірки магазину, господарську діяльність у якому здійснює ФОП ОСОБА_2 , а отже і до обстеження приміщень, у яких знаходився товар для його подальшої реалізації.
Відповідальність за порушення п. 12 ст. 3 Закону № 265 встановлена ст. 20 цього Закону, а саме: до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Зважаючи на викладене, а також те, що з боку працівників позивача не висувалося жодних перешкод у доступу до товару, що перебував на реалізації, під час проведення перевірки були складені описи наявних товарів.
Опис наявної у місці реалізації продукції за своєю правовою природою є інформаційним додатком до акту перевірки, оскільки відображені у них дані мають значення у питанні визначення розміру штрафних санкцій, які підлягають застосуванню до суб`єкта господарювання за допущене податкове правопорушення.
Щодо порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України слід зазначити наступне.
Представник позивача просить суд скасувати ППР від 26.11.2024 № 00667300707, проте жодним чином не спростовує встановленого порушення.
Перед початком перевірки - 27.09.2024 посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області особі, яка фактично проводила розрахункові операції - ОСОБА_3 , у присутності якого проводилась перевірка, було вручено письмову вимогу про надання документів.
Перевіркою встановлено не надання у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, що є порушенням п. 85.2 ст. 85 ПК України. Відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Відповідальність за вказане порушення передбачена п. 121.1 ст. 121 ПК України, відповідно до якого незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 2040 гривень.
Слід зазначити, що до ФОП ОСОБА_2 вже були застосовані штрафні санкції за таке саме порушення: ППР від 20.11.2024 № 00657000707 у розмірі 1 020,00 гривень.
Тобто, ГУ ДПС під час проведення перевірки мало беззаперечне право запитати у платника податків для вивчення документи, пов`язані з виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідальність за вказане порушення передбачена п. 121.1 ст. 121 ПК України, відповідно до якого незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1 020 гривень. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 2040 гривень.
За встановлене актом перевірки порушення керівником ГУ ДПС прийнято ППР від 26.11.2024 № 00667300707 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2 040,00 гривень.
Так, у постанові Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 826/13307/17 зроблено такий правовий висновок: обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондується з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів прирівнюється нормами п. 44.6 ст. 44 ПК України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Харківській області від 26.11.2024 №00667300707 форма «ПС», що прийняте на підставі Акту (довідки) фактичної перевірки від 18.10.2024 №3145/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 , та від 26.11.2024 №00667350707 форма «С», що прийняте на підставі Акту (довідки) фактичної перевірки від 18.10.2024 №3145/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 .
Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ЄДРПОУ 43983495) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   М.М.Панов