^_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/18546/26
Провадження № 2/947/4673/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.08.2026 року м.Одеса Київський районний суд міста Одеси в складі: 
головуючого судді Мальованого В.О. 
за участю секретаря Кочіашвілі А.Д., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,
ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м.Одеси надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №9135512 в розмірі 22717.50 грн. , з яких 4541,96 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 8175,54 грн.- сума заборгованості за відсотками, 10000,00 грн.- сума заборгованості за штрафом, а також, стягнути з відповідача понесені судові витрати у виді сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 1664.00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено. 
09.06.2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9135512.   Договір підписано електронним підписом, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора.        Відповідно до вказаного договору ОСОБА_1 отримала грошові кошти в сумі 5000,00 грн., зі сплатою відсотків від суми кредиту. 
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти у кредит в розмірі, відповідно до умов договору.
Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за договором, відсотками, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в загальному розмірі 22717,50 грн.
12.03.2026 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 12032026 відповідно до умов якого TOB «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників від 12.03.2026 до договору факторингу № 12032026 від 12.03.2026 ТОВ «ФК`ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №9135512 від 09.06.2025 в сумі 22717,50 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Ухвалою суду від 14.05.2026 року відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін.           У відповідності до ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України), відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.  Представник позивача в позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.   Відповідач відзиву на позов не надав , будь яких заяв чи клопотань від нього не надходило .            Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.        Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.   Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.  За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.  За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.           Ст. 638, 640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.    Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.           Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.          Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.  Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.           Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).   Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.       Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).          Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.      Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.       Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.   Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.    За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.    Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.   Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.  Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.  Судом встановлено, що 09.06.2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9135512.         Договір підписано електронним підписом, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора С 3864.        Відповідно до вказаного договору ОСОБА_1 отримала грошові кошти в сумі 5000,00 грн., строком на 360 днів зі сплатою відсотків в розмірі 1,00% в день від суми залишку кредиту, розмір штрафу пені за прострочення виконання зобов`язання становитьу розмірі 600,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання та у розмірі 150,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.      ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти у кредит в розмірі, відповідно до умов договору, шляхом перерахування на платіжну картку позичальника № НОМЕР_1 , що обумовлено в договорі та підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек» від 13.03.2026.            Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за договором, відсотками, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в загальному розмірі 22717,50 грн., яка складається:         - 4541,96 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу;    - 8175,54 грн.- сума заборгованості за відсотками;     - 10000,00 грн.- сума заборгованості за штрафом, що підтверджується розрахунком заборгованості.         12.03.2026 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №12032026 відповідно до умов якого TOB «Авентус Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.    Відповідно до Реєстру боржників від 12.03.2026 до договору факторингу № 12032026 від 12.03.2026 ТОВ «ФК`ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №9135512 від 09.06.2026 в сумі 22717,50 грн.    Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.         Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.           Відповідачем не надано будь - яких доказів в розумінні положень ст.ст. 76 -81 ЦПК України на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову.          Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості в частині заборгованості за кредитним договором за основною сумою боргу в розмірі 4541,96 грн., за нарахованими процентами в сумі 8175,54 грн. підлягає задоволенню.      Що стосується заборгованості у виді штрафу за кредитним договором в розмірі 10000,00 грн., суд зазначає наступне.        Неустойкою (штрафом, пенею), за статтею 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України).          Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.        Суд наголошує, що неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013. Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 918/116/19.       Крім цього, таку функцію, як сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки, неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер (постанова Верховного Суду від 02.11.2022 у справі № 910/14591/21).         Положеннями статті 3 ЦК України регламентовано загальні засади цивільного законодавства, якими, згідно з пунктами 3, 6 частини першої цієї статті ЦК України, є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність.    Добросовісність є не тільки однією з основоположних засад цивільного законодавства, а також імперативним принципом щодо дій усіх учасників цивільних правовідносин (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Добросовісність - це відповідність дій учасників цивільних правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість.       Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/16579/20.        Отже, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності, добросовісності та справедливості.       Нарахований розмір неустойки за кредитним договором в розмірі 10000,00 грн., не відповідає принципу розумності, добросовісності та справедливості, а тому має бути зменшеним.             При вирішенні питання про зменшення пені суд бере до уваги співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру пені. Такий підхід є усталеним в судовій практиці (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 та Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 920/1013/18, від 26.03.2020 у справі № 904/2847/19).          При цьому вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18).    Зважаючи на викладене суд вважає необхідним стягнути розмір штрафу за невиконання договору за кредитним договором № 9135512 в розмірі 1000,00 грн.   Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.            Відповідно ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат.       Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.      Позов заявлено на суму 22717,50 грн, а задоволено на суму 13717,50 грн., тобто на 60,38% (13717,50 грн х 100% / 22717,50 = 60,38%). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 1607,56 грн. витрат зі сплати судового збору (2662,40 х 60,38% / 100% = 1607,56 грн.).         Суд відмовляє позивачу у задоволені вимоги щодо стягнення витрат пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцем знаходженням, забезпечення доказів в розмірі 1664 грн., оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження зазначених витрат.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 525, 526, 530, 599, 610, 611, 612, 625, 626, 627, 628, 629, 633, 634, 638, 640, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 15, 81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,     ВИРІШИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково .
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014, адреса: 01032 м.Київ вул.Симона Петлюри 30, рахунок № НОМЕР_3 в АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за кредитним договором № 9135512 від 09.06.2025 в сумі 13717,50 грн , яка складається з:
- 4541,96 грн. – заборгованість за основною сумою боргу;
- 8175,54 грн. – заборгованість за нарахованими процентами;
- 1000,00 грн.- заборгованість за штрафом;
понесені судові витрати:
- зі сплати судового збору в сумі 1607 (одна тисяча шістсот сім) гривень 56 копійок;
а всього: 15325 (п`ятнадцять тисяч триста двадцять п`ять) гривень 06 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 26.08.2026 року.
Учасники справи:
Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014, адреса: 01032 м.Київ вул.Симона Петлюри 30 .          Відповідач – ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В. О. Мальований