ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/14559/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач),
суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року в адміністративній справі №160/14559/25 (головуючий суддя першої інстанції - Бухтіярова М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 20.05.2025 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Рівненській області, в якому просив: 
- визнати протиправними та скасувати рішення відповідача від 04.11.2024 року №046050022679 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати ГУ ПФУ України в Рівненській області зарахувати до загального страхового та пільгового стажу період роботи з 14.09.1998 року по 30.04.2012 року в АТ «Полюс Красноярск» з урахуванням заробітної плати відповідно до довідок АТ «Полюс Красноярск» від 18.11.2021 року №000001172 та від 18.11.2021 року №000001173;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Рівненській області зарахувати до загального страхового стажу період роботи з 03.12.1990 року по 21.09.1992 року на посаді матроса І класу у військової частині НОМЕР_1 , відповідно до записів у трудовій книжці;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Рівненській області повторно розглянути заяву від 28.10.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 04.11.2024 року №046050022679 про відмову в призначенні пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період з 03.12.1990 року по 21.09.1992 року, до страхового та до пільгового стажу за Списком №1 періоди його роботи з 14.09.1998 року по 30.04.2012 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.10.2024 року про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідача зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що ним правомірно не зараховано до страхового стажу та пільгового стажу періодів роботи з 14.09.1998 року по 30.04.2012 року, періоду з 03.12.1990 року по 21.09.1992 року до страхового стажу, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Позивач відзив на скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи. 
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
У період з 28.05.2026 року по 16.06.2026 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.10.2024 року звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області (ВОГ №18 (сервісний центр)) із заявою про призначення пенсії за віком.
Згідно із розпискою-повідомленням до заяви від 28.10.2024 року №7495 долучено копії наступних документів: військовий квиток НОМЕР_2 ; диплом (свідоцтво, атестат) про навчання НОМЕР_3 ; довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 року №№1173, 1172; довідка про прийняття на роботу (навчання) №1109-19; довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_4 ; документи про місце проживання (реєстрації) особи б/н; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 довідка №02-19/1240, 02-19/1239, наказ 4шт., перелік 2шт.; заява про призначення/перерахунок пенсії №7495; заява про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк) б/н; паспорт ID-картка № НОМЕР_5 ; трудова книжка НОМЕР_6 .
Рішенням ГУ ПФУ в Рівненській області від 04.11.2024 року №046050022679 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії. 
На обґрунтування такої відмови зазначено наступне.
Вік заявника 56 років 06 місяців 07 днів. Страховий стаж становить 27 років 11 місяців 20 днів. Пільговий стаж особи (за Списком № 1) відсутній. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до пільгового стажу не зараховано жодного періоду роботи в росії з 14.09.1998 - 30.04.2012, оскільки з 01 січня 2023 року рф припиняє участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Додатковий коментар: відмовлено у призначенні пенсії відповідно частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу.
Відповідно до роздруківки розрахунку стажу з урахуванням особливостей трудової діяльності та перетину періодів (форма РС-право) номер ПС: 046050022679 на дату звернення 28.10.2024 року страховий стаж позивача становить 27 років 11 місяців 20 днів, до якого зараховано наступні періоди: з 01.09.1983 по 24.06.1987 – навчання у вищих/середніх навчальних закладах – 3 роки 9 місяців 24 дні; з 20.08.1987 по 26.10.1987 – 0 років 2 місяці 7 днів; з 25.11.1987 по 01.10.1990 – військова служба – 2 роки 10 місяців 7 днів; з 03.12.1990 по 31.12.1991 – 1 рік 0 місяців 29 днів; з 24.09.1992 по 16.03.1993 – 0 років 5 місяців 23 дні; з 26.03.1993 по 01.08.1997 – 4 роки 4 місяці 6 днів; з 02.08.1997 по 30.05.1998 – 0 років 9 місяців 29 днів; з 01.01.2004 по 31.12.2008 – 2 роки 2 місяці 26 днів; з 20.01.2009 по 31.01.2009 – 0 років 0 місяців 12 днів; з 18.02.2009 по 28.02.2009 – 0 років 0 місяців 11 днів; з 20.03.2009 по 31.03.2009 – 0 років 0 місяців 12 днів; з 19.04.2009 по 30.04.2009 – 0 років 0 місяців 12 днів; з 20.05.2009 по 31.05.2009 – 0 років 0 місяців 12 днів; з 19.06.2009 по 30.06.2009 – 0 років 0 місяців 12 днів; з 20.07.2009 по 31.07.2009 – 0 років 0 місяців 12 днів; з 20.08.2009 по 31.08.2009 – 0 років 0 місяців 12 днів; з 19.09.2009 по 30.09.2009 – 0 років 0 місяців 12 днів; з 20.10.2009 по 31.10.2009 – 0 років 0 місяців 12 днів; з 21.11.2009 по 30.11.2009 – 0 років 0 місяців 10 днів; з 22.12.2009 по 29.02.2020 – 9 років 8 місяців 10 днів; з 01.03.2020 по 31.05.2020 – ФОП (карантин 01.03-31.05.2020) – 0 років 3 місяці 0 днів; з 01.06.2020 по 31.03.2022 – 1 рік 10 місяців 0 днів.
Не погодившись з рішенням про відмову у призначенні пенсії, позивач оскаржив таку відмову до суду. 

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року.
Відповідно до статті 26 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Частиною другою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
При цьому, працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Відповідно до частини п`ятої статті 114 Закону № 1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Під час визначення права на пенсію відповідно до частин другої - четвертої цієї статті періоди роботи в інших державах на роботах (посадах), які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах і за вислугу років, зараховуються до відповідного стажу за умови, що зарахування таких періодів передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина шоста статті 114 Закону № 1058-IV).
Відповідно до частини третьої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Відповідно до статті 62 Закону №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затвердженого постановою Правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі по тексту - Порядок №22-1), звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.
Згідно із пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі по тексту - Порядок №637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі по тексту - Порядок №383). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до положень пунктів 2, 3 Порядку №383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Суд зазначає, що в період з 22.08.1956 по 25.01.1991 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.
У період з 26.01.1991 по 10.03.1994 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року.
З 11.03.1994 по 16.01.2003 вже діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 № 162.
У період з 17.01.2003 по 24.06.2016 діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.
Починаючи з 03.08.2016 року, діють Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.
Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Аналогічна правова позиція неодноразово виснувалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 29 березня 2023 року у справі №360/4129/20, від 12 вересня 2022 року у справі №569/16691/16-а, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17.
Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 04 липня 2023 року у справі № 580/4012/19, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17.
Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці.
Так, підставою для відмови позивачеві в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах стала відсутність на час звернення (28.10.2024 року) необхідного пільгового стажу відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону №1058-IV.
За розрахунком стажу з урахуванням особливостей трудової діяльності та перетину періодів (форма РС-право) номер ПС: 046050022679 на дату звернення 28.10.2024 року пільговий стаж позивача за Списком № 1 становить – 0, страховий стаж – 27 років 11 місяців 20 днів.
В межах спірних правовідносин, позивачем заявлено позовні вимоги щодо не зарахування до страхового стажу та пільгового стажу періоду роботи з 14.09.1998 по 30.04.2012 та періоду з 03.12.1990 по 21.09.1992 до страхового стажу.

З розрахунку стажу (форма РС-право) номер ПС: 046050022679 станом на дату звернення (28.10.2024), наявного в матеріалах справи, спірні періоди частково (вибірково) зараховані позивачу до страхового стажу.
Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_6 від 20.08.1987, позивач з 03.12.1990 по 21.09.1992 служив матросом 1 класу у військовій частині НОМЕР_1 (записи №№7-9); з 14.09.1998 по 30.04.2012 – працював у кар`єрі «Східний» Олімпіадинського гірничо-збагачувального комбінату слюсарем по обслуговуванню та ремонту гірничого обладнання в АТ «Золотовидобувна компанія «Полюс» (записи №22-23).
Слід зазначити, що трудова книжка позивача в частині спірних періодів оформлена у відповідності до вимог законодавства, записи містять номери та дати наказів про прийняття на роботу та звільнення, підписи уповноважених осіб, печатки підприємств. Відповідачем зауважень щодо трудової книжки в частині спірних періодів не виявлено.
Разом з цим, суд першої інстанції вірно звернув увагу, що трудова книжка в частині періоду роботи слюсарем по обслуговуванню та ремонту гірничого обладнання з 14.09.1998 по 30.04.2012 не містить відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, як то повної інформації щодо характеру виконуваної роботи, атестації робочого місця, зайнятості повний робочий день для поширення пільг пенсійного забезпечення. Саме в таких випадках законодавцем обумовлена необхідність надання довідок уточнюючого характеру на підтвердження пільгового стажу роботи на відповідних посадах або за професіями.
З матеріалів справи вбачається, що разом із трудовою книжкою до заяви про призначення пенсії позивачем надавались: довідка, що уточнює характер роботи на посадах, професіях, що надають право на дострокову пенсію від 18.11.2021 №02-19/1240 та довідка, що уточнює результати атестації робочих місць від 18.11.2021 №02-19/1239, що видані АТ «Полюс Красноярськ».
Так, згідно з довідкою від 18.11.2021 №02-19/1240, що видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він працював повний робочий день, повний робочий тиждень у Закритому акціонерному товаристві «Золотодобувна компанія «Полюс»» на виробництвах та посадах, що передбачені Списком 1 в якості слюсаря по обслуговуванню і ремонту обладнання на гірничих роботах кар`єру «Східний», глибина нижче 150 метрів, Олімпіадинського гірничо-збагачувального комбінату (Північно-Єнисейський район Красноярського краю) з 14.09.1998 по 31.12.2004 та з 01.01.2005 по 30.04.2012. Дана робота передбачена Списком №1, розділ 1, підрозділ 3 «Гірничі роботи», код позиції 10104000-17541, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 року №10.
Також, згідно з довідкою від 18.11.2021 №02-19/1239, первинна атестація робочих місць в ЗАТ «Золотодобувна компанія «Полюс»» була проведена з 01.11.2008 та за результатами проведеної атестації робоче місце ОСОБА_1 , слюсаря по обслуговуванню і ремонту обладнання на гірничих роботах кар`єру «Східний», глибина нижче 150 метрів, атестоване по Списку №1, розділ 1 «Гірничі роботи», код позиції 10104000-17541.
У довідці від 18.11.2021 №02-19/1240 також зазначено, що вона видана на підставі особової картки форми Т-2, особових рахунків 1998-2012 рр., наказів за 1998-2012 рр., табелів робочого часу, штатного розпису, документів про атестацію, документів спеціальної оцінки за умовами праці, містить підписи уповноважених осіб та печатку підприємства.
Отже, записами в трудовій книжці в частині спірного періоду з урахуванням відомостей з довідок уточнюючих пільгових характер роботи та проведеної атестації робочого місця, виданих АТ «Полюс Красноярськ», у їх сукупності, підтверджено зайнятість позивача у періоді з 14.09.1998 по 30.04.2012 повний робочий день слюсарем по обслуговуванню і ремонту обладнання на гірничих роботах кар`єру «Східний», глибина нижче 150 метрів, Олімпіадинського гірничо-збагачувального комбінату, тобто за професією (посадою), що передбачена та атестована підприємством за Списком №1.
В якості підстави для відмови у зарахуванні періоду роботи з 14.09.1998 по 30.04.2012 до страхового стажу та пільгового стажу відповідачем в оспорюваному рішенні зазначено, що оскільки з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.01.1992.
Проте, частиною першою статті 4 Закону №1058-IV встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається, зокрема, з міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Частина шоста статті 114 Закону № 1058-IV визначає, що під час визначення права на пенсію відповідно до частин другої - четвертої цієї статті періоди роботи в інших державах на роботах (посадах), які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах і за вислугу років, зараховуються до відповідного стажу за умови, що зарахування таких періодів передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Статтею 5 Угоди визначено, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.
Частинами другою та третьою статті 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Згідно із абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14.01.1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтва та інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.
Частиною другою статті 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів» від 15.04.1994, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, рф, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому, Указами Президента України строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та на час спірних відносин і розгляду справи не припинений та не скасований.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві. Ця постанова набрала чинності 02.12.2022.
Разом з цим, в силу положень частини другої статті 13 Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Відтак, позиція відповідача суперечить принципу верховенства права.
Припинення участі російської федерації в Угоді, так само, як і прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 29.11.2022 №1328 про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення не може бути підставою для відмови у зарахуванні стажу, набутого особою до ухвалення відповідних рішень.
Отже, право позивача на розрахунок стажу при призначенні пенсії, набутого на території країни-учасниці Угоди, не може пов`язуватись з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з такою країною, оскільки у період роботи позивача в російській федерації вказана Угода була чинною та передбачала право на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди з врахуванням трудового стажу, набутого на території будь-якої з цих держав. 
При цьому, суд зазначає, що за наявності чинних, у період роботи позивача, положень Угоди, що передбачали відповідне право, позивач не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні періодів роботи на території російської федерації до стажу, що надає право на пільгове забезпечення.
Разом з цим, відповідачем жодним чином не обґрунтовано причин часткового зарахування до страхового стажу періоду з 03.12.1990 по 21.09.1992, враховуючи те, що такий період належним чином підтверджений записами у трудовій книжці. 
Наведені обставини у їх сукупності дають підстави для висновку, що відмовляючи позивачу у врахуванні спірних періодів при обрахунку стажу, відповідач діяв протиправно. 
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення від 04.11.2024 року № 046050022679 не відповідає критеріям, визначених частиною другою статті 2 КАС України, оскільки прийняте відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню, тому зобов`язано відповідача зарахувати до страхового стажу періоду з 03.12.1990 по 21.09.1992, а період з 14.09.1998 по 30.04.2012 до страхового стажу та пільгового стажу за Списком № 1. 
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії, суд зазначає наступне. 
Так, спір стосується наслідків розгляду заяви позивача від 28.10.2024 у вигляді рішення №046050022679 від 04.11.2024, яке скасовано судом як протиправне.
При цьому, судом зобов`язано відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу період з 03.12.1990 по 21.09.1992, а період з 14.09.1998 по 30.04.2012 до страхового та пільгового стажу за Списком № 1.
Суд зазначає, обрахунок стажу, що враховується у призначенні пенсії, є дискреційним повноваженням пенсійного органу. 
Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Отже, оскільки відповідачем було протиправно відмовлено позивачу в призначенні пенсії, поряд з цим, матеріали справи не містять доказів обрахунку страхового стажу, в тому числі пільгового стажу, з урахуванням зобов`язальних вимог суду, зважаючи також на дискрецію пенсійного органу в питаннях обрахунку стажу, необхідного для призначення пенсії, суд з метою належного та ефективного захисту прав позивача наявні підстави зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 28.10.2024 про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.
З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, з чим погоджується колегія суддів.
Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції в цій частині рішення суду не переглядається.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року в адміністративній справі №160/14559/25 залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року в адміністративній справі №160/14559/25 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко