Справа №: 686/35858/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року Волочиський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючої - судді Бабій О.М.,
з участю секретаря судового засідання Кошонько Н.С., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третіх осіб на стороні відповідача - публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «ОРАНТА» та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку суброгації,
ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути збитки в розмірі 20964 грн. 60 коп. та понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30.03.2023 року між ПАТ «СК «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 125381Га3п. Предметом договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідно до вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.
Зазначає, що 27.11.2023 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_2 допустила зіткнення з транспортним засобом «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП.
Вказує, що страхувальник ОСОБА_2 звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку. Так, АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 111145 грн. 00 коп. 
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована ПАТ «НАСК «ОРАНТА», а тому вказана страхова компанія відшкодувала АТ «СК «АРКС» страхове відшкодування в розмірі 47437 грн. 61 коп.
Позивач зазначає, що в роз`ясненнях, викладених в постанові пленуму ВС України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вказано, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). 
Вказує, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 20964 грн. 60 коп., а тому у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього.
В ході розгляду справи судом було залучено в якості третіх осіб на стороні відповідача: публічне акціонерне товариство «Національна Акціонерна Страхова Компанія «ОРАНТА» та ОСОБА_2 .
Учасники справи в судове засідання 08 липня 2026 року не з`явились.
Відповідач ОСОБА_1 , опитана раніше в судовому засіданні, проти позову заперечила, вважає його безпідставним та необґрунтованим.
Представник позивача ПАТ «СК «АРКС» Бутенко М.О. подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.
Відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила справу слухати 04 серпня 2026 року у її відсутності, проти позову заперечує.
Представник третьої особи на стороні відповідача - ПАТ «НАСК «ОРАНТА», належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.
Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, проти позовних вимог не заперечує.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд дійшов таких висновків. 
Згідно із ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Відповідно до ст.ст. 5, 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Судом встановлено, що 30.03.2023 між АТ «СК «АРКС» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 125381Га3п, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом «BMW X7», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.15-23).
Відповідно до постанови Волочиського районного суду Хмельницької області від 06.12.2023 у справі № 671/2646/23, 27 листопада 2023 року о 10 год. 10 хв. на автодорозі Р-48 Кам`янець-Подільський–Білогір`я 87 км + 400 м водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_3 , не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки при зміні напрямку руху, не впевнилась в безпечності та скоїла зіткнення з автомобілем BMW X7, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався позаду неї. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.3. «б», п. 10.1. п. 12.1. Правил дорожнього руху (а.с. 27).
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до рахунку АВТ Баварія Київ (офіційний дилер BMW сервіс) від 27.11.2023 вартість ремонту автомобіля «BMW X7», д.н.з. НОМЕР_1 склала 138931 грн. 98 коп. (а.с. 33).
За страховим випадком (ДТП), згідно складеного страхового акту № ARX3957448 від 13.12.2023, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 у розмірі 111145 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1022470 від 14.12.2023.
З матеріалів справи вбачається, що згідно зі страховим актом № ОЦВ-Р-23-22-102889/1 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатило АТ «СК «АРКС» страхове відшкодування в розмірі 43642 грн. 60 коп., а також згідно зі страховим актом № ОЦВ-Р-23-22-102889/2 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатило АТ «СК «АРКС» страхове відшкодування в розмірі 514 грн. 06 коп. (а.с. 40-43). 
Проте, позивач вказує, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» керуючись ст.ст. 22 та 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодувала АТ «СК «АРКС» страхове відшкодування в розмірі 47437 грн. 61 коп. 
Як вбачається із постанови Хмельницького апеляційного суду від 06.03.2024 № 671/2648/23, постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 18.01.2024 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За вказаною постановою суду, 27 листопада 2023 року о 10:10 год. на а/д Р-48 Кам`янець-Подільський – Білогір`я, 87 км + 400 м (Війтовецька ТГ), водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем BMW Х7, номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався дистанції та допустив зіткнення з автомобілем Daewoo, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Як встановлено судом, 16.11.2023 між ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено поліс № 217939497 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Забезпечений транспортний засіб – «DAEWOO T13110», номерний знак НОМЕР_2 (а.с.154).
Згідно із наданими письмовими поясненнями представника ПАТ «НАСК «ОРАНТА», інформацію про здійснені виплати страхового відшкодування за вказаним договором за пошкоджений транспортний засіб «BMW X7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо транспортної пригоди 27 листопада 2023 року за участю забезпеченого транспортного засобу «Daewoo T13110», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не можливо надати, в зв`язку з тим, що потерпіла особа не зверталась з відповідною заявою про страхове відшкодування до ПАТ «НАСК ОРАНТА» (виплати страхового відшкодування не проводили).
Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 108 Закону України «Про страхування» від 18.11.2021 р. № 1909-ІХ Страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За умовами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно із ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
За змістом ст. 1194 ЦК України в системному зв`язку зі ст. 993 цього Кодексу та ст. 108 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування, завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до положень ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.
Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові № 686/17155/15-ц від 03 жовтня 2018 року підтримав правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15, де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець.
Згідно із вимогами ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК україни доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У відповідності до вимог ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин.
Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа №755/18920/18, провадження №61-17205ск19.
У зв`язку із недоведенням позивачем нарахованої суми між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в розмірі 20964 грн. 60 коп. (відсутній будь-який розрахунок, не надано інших належних доказів, які б підтверджували заявлений позивачем розмір збитків), підстави для стягнення на користь позивача збитків в розмірі 20964 грн. 60 коп. відсутні та в позові слід відмовити.
На підставі ст. ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування»; керуючись ст. ст. 12, 81, 128, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третіх осіб на стороні відповідача - публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «ОРАНТА» та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку суброгації відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.          Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: | Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; код ЄДРПОУ: 20474912)
Відповідач: | ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 )
Третя особа на стороні відповідача: | ОСОБА_2  ( АДРЕСА_2
Третя особа на стороні відповідача: | Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д; код ЄДРПОУ: 00034186)

Повне судове рішення складено 08 липня 2026 року.

Суддя О.М.Бабій