РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року 	справа № 200/10378/25 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшла справа №200/10378/25 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, а саме у період з 12.05.2023 по 11.08.2023, з 23.08.2023 по 07.09.2023, з 26.10.2023 по 26.02.2024, з 27.04.2024 по 06.03.2025;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нарахування та виплату додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період, який зазначений у Довідці №2084/6735 від 14.06.2025, а саме з 12.05.2023 по 11.08.2023, з 23.08.2023 по 07.09.2023, з 26.10.2023 по 26.02.2024, з 27.04.2024 по 06.03.2025 з розрахунку до 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з врахуванням уже проведених виплат за цей період.
Обгрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що позивач в період з 12.05.2023 до 11.08.2023, з 23.08.2023 до 07.09.2023, з 26.10.2023 до 26.02.2024, з 27.04.2024 до 06.03.2025 дійсно брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, що підтверджується довідкою №2084/6735 від 14.06.2025. Тому представник позивача вважає, що позивач має право на нарахування та виплату додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, однак позивач отримував лише 30 000,00 грн. На адвокатські запити з даного питання відповіді від відповідача не надходили. Дій щодо нарахування та виплати додаткової винагороди відповідач не вчинив.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.01.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №200/10378/25.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.01.2026 в адміністративній справі №200/10378/25 передано адміністративну справу до Черкаського окружного адміністративного суду.
Ухвалою суду від 30.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Серед іншого вказує, що військова частина НОМЕР_1 належним чином та у повній відповідності до вимог постанови КМУ №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», постанови КМУ від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, здійснювала нарахування та виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди позивачу, що підтверджується довідкою про грошове забезпечення від 10.01.2026 №2084/2391/15/115. Таким чином, на цей час позивачу фактично виплачена вся належна йому сума грошового забезпечення в розмірі 1882975,51 грн, а отже у військової частини НОМЕР_1 не існує жодної заборгованості перед позивачем. Також повідомив, що позивач 12.05.2023 прийнятий на посаду головного сержанта військової частини НОМЕР_2 , яка на той час була на фінансовому забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 01.08.2023 військова частина НОМЕР_2 перейшла на фінансове забезпечення військової частини НОМЕР_1 . Тому видача довідки про грошове забезпечення можлива лише за період, протягом якого позивач був на фінансовому забезпеченні НОМЕР_1 , тобто з 01.08.2023.
Представник позивача подав до суду додаткові пояснення, в яких повідомив, що військова частина НОМЕР_1 надала відповідь на його адвокатський запит від 15.11.2025. З наданою відповіддю представник позивача не згодний та зазначає, що військова частина НОМЕР_1 стверджуючи, що підтвердження безпосередньої участі та подальше включення в наказ на додаткову винагороду здійснюється на підставі бойового наказу (бойового розпорядження), журналу бойових дій (вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад), рапорту (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, не надала жодного з цих документів на адвокатський запит від 18.11.2025. Крім того, зауважує, що у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у вигляді недоплаченого грошового забезпечення у сумі 429437,39 грн за періоди: 12.05.2023 — 31.05.2023, 01.06.2023 — 30.06.2023, 01.07.2023 — 31.07.2023, 01.08.2023 — 11.08.2023, 23.08.2023 — 31.08.2023, 01.09.2023 — 07.09.2023, 01.02.2024 — 26.02.2024, 27.04.2024 — 30.04.2024, 01.10.2024 — 31.10.2024, 01.11.2024 — 30.11.2024, 01.12.2024 — 31.12.2024, 01.02.2025 — 28.02.2025, 01.03.2025 — 06.03.2025. Водночас зазначив, що відповідно до Довідки про грошове забезпечення (додаткову винагороду) №2084/2391/15/198 від 14.01.2026 за окремі періоди, а саме: з 26.10.2023 до 31.10.2023, з 01.11.2023 до 30.11.2023, з 01.12.2023 до 31.12.2023, з 01.01.2024 до 31.01.2024, з 01.05.2024 до 31.05.2024, з 01.06.2024 до 30.06.2024, з 01.07.2024 до 31.07.2024, з 01.08.2024 до 31.08.2024, з 01.09.2024 до 30.09.2024, з 01.01.2025 до 31.01.2025 виплата грошового забезпечення була нарахована правильно та у повному обсязі, у зв`язку з чим за такі періоди питань до відповідача не виникає.
Представник відповідача подав до суду заяву про виконання ухвали суду від 30.03.2026, якою надав витяги з наказів командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди позивачу за період з серпня 2024 року по березень 2025 року. Окрім того, повідомив суд про те, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 30.08.2024 № 253 військова частина НОМЕР_2 вважається розформованою, правонаступник військова частина НОМЕР_1 , документи (в т.ч. накази про виплату додаткової винагороди) передано в архівний підрозділ. Для виготовлення архівних довідок з наказів командира військової частини НОМЕР_2 про виплату додаткової винагороди позивачу за період з травня 2023 року по липень 2024 року зроблено відповідний запит до архівного підрозділу. Після надходження з архівного підрозділу, вказані архівні довідки будуть надані до суду.
Ухвалою суду від 23.06.2026 витребувано у Військової частини НОМЕР_1 :
- бойовий наказ (бойове розпорядження); витяг з журналу бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постову відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань за період який зазначений у Довідці №2084/6735 від 14.06.2025, а саме з 12.05.2023 до 11.08.2023, з 23.08.2023 до 07.09.2023, з 26.10.2023 до 26.02.2024, з 27.04.2024 до 06.03.2025;
- інформацію про результати розгляду запиту скерованого до архівного підрозділу щодо виготовлення архівних довідок з наказів командира військової частини НОМЕР_2 про виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 за період з травня 2023 року по липень 2024 року.
Представник відповідача подав до суду заяву про виконання ухвали суду від 23.06.2026, до якої долучив архівну довідку з наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 02.07.2026 №12019.
Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив таке.
Позивач, ОСОБА_1 з 12.05.2023 до 30.08.2024 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується записами з військового квитка серії НОМЕР_3 від 12.11.2003.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.08.2024 №253 старшого сержанта ОСОБА_1 з 31.08.2024 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.06.2025 №181 головного сержанта ОСОБА_1 з 25.06.2026 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача повідомив, що військова частина НОМЕР_2 була на фінансовому забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з 01.08.2023 перейшла на фінансове забезпечення військової частини НОМЕР_1 . Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 30.08.2024 № 253 військова частина НОМЕР_2 вважається розформованою, правонаступником є військова частина НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки від 14.06.2025 №2084/6735, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України головний сержант ОСОБА_1 дійсно в період з 12.05.2023 до 11.08.2023, з 23.08.2023 до 07.09.2023, з 26.10.2023 до 26.02.2024, з 27.04.2024 до 06.03.2025 дійсно брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Великоновосілському районі Донецької області. Підставою для видачі довідки зазначено: накази командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині): №132 від 12.05.2023, №224 від 11.08.2023, №237 від 23.08.2023, №252 від 07.09.2023, №303 від 26.10.2023, №58 від 27.02.2024, №120 від 27.04.2024, №67 від 07.03.2025, журнал бойових дій 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 №166дск від 01.01.2025.
Крім того, згідно відомостей архівної довідки №12019 від 02.07.2026 з наказів командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) за 2023 та 2024 роки періоди безпосередньої участі позивача становлять: 12.05.2023 - 31.05.2023, 01.07.2023 - 31.07.2023, 01.08.2023 - 11.08.2023, 23.08.2023 - 31.08.2023, 01.09.2023 - 11.09.2023, 26.10.2023 - 31.10.2023, 01.11.2023 - 30.11.2023, 01.01.2024 - 31.01.2024, 01.02.2024 - 27.02.2024.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 10.01.2026 №2084/2391/15/198 про нараховані та виплачені головному сержанту ОСОБА_1 основні та додаткові види грошового забезпечення за період з 01.08.2023 до 06.03.2025, було нараховано та виплачено додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 а саме: у серпні 2023 — 19354,84 грн, у вересні 2023 — 11000,00, у жовтні 2023 — 19354,84 грн, у листопаді, грудні 2023 та січні 2024 — 100000,00 грн, у лютому 2024 — 76206,90 грн, у травні — вересні 2024 — 100000,00 грн, у жовтні 2024 — 90967,74 грн, листопад 2024 - 30000,00 грн, грудень 2024 — 88709,68 грн, січень 2025- 100000,00 грн, лютий 2025- 30000,00 грн, березень 2025 - 5806,45 грн.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 14.01.2026 №2084/2391/15/198 про грошове забезпечення (додаткову винагороду) ОСОБА_1 отримував додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022:
- із розрахунку 30000,00 грн за період з 01.05.2023 до 31.05.2023 (31 день — 30000,00 грн), 01.06.2023 до 30.06.2023 (30 днів — 30000,00 грн), 01.07.2023 до 31.07.2023 (31 день — 30000,00 грн), 01.08.2023 до 31.08.2023 (20 днів — 19354,84 грн), 01.09.2023 до 30.09.2023 (11 днів — 11000,00 грн), 01.02.2024 до 29.02.2024 (7 днів — 7241,38 грн), 01.10.2024 до 31.10.2024 (4 дня — 3870,97 грн), 01.11.2024 до 30.11.2024 (30 днів — 30000,00 грн), 01.12.2024 до 31.12.2024 (5 днів — 4838,71 грн), 01.02.2025 до 28.02.2025 (28 днів — 30000,00 грн), 01.03.2025 до 31.03.2025 (6 днів — 5806,45 грн);
- із розрахунку 100000,00 грн за період з 01.10.2023 до 31.10.2023 (6 днів — 19354,84 грн), 01.11.2023 до 30.11.2023 (30 днів — 100000,00 грн), 01.12.2023 до 31.12.2023 (31 день — 100000,00 грн), 01.01.2024 до 31.01.2024 (31 день — 100000,00 грн), 01.02.2024 до 29.02.2024 (20 днів — 68965,62 грн), 01.05.2024 до 31.05.2024 (31 день — 100000,00 грн), 01.06.2024 до 30.06.2024 (30 днів — 100000,00 грн), 01.07.2024 до 31.07.2024 (31 день — 100000,00 грн), 01.08.2024 до 31.08.2024 (31 день — 100000,00 грн), 01.09.2024 до 30.09.2024 (30 днів — 100000,00 грн), 01.10.2024 до 31.10.2024 (27 днів — 87096,77 грн), з 01.12.2024 до 31.12.2024 (26 днів — 83870,97 грн), з 01.12.2024 до 31.12.2024 (26 днів — 83870,97 грн), з 01.01.2025 до 31.01.2025 (31 днів — 100000,00 грн).
05.12.2025 представник позивача звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 (через Міністерство оборони України) із заявою-вимогою №5/12-3 від 05.12.2025 (поштова накладна та опис вкладення до цінного листа додається), якою просив здійснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , нарахування та виплату додаткової винагороди, встановленої п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 “Питання деяких випат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 2023 по 2025 рік з розрахунку до 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з врахуванням уже проведених виплат за цей період.
Оскільки такі виплати проведені не були, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.
Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаний із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Пунктом 6 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. 
На момент розгляду справи, строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28.02.2022р. №168 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин): установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). 
Так, з метою виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (із змінами) та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Збройних Сил України було видано наказ Міністерства оборони України "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" №260 від 07.06.2018 року, зареєстрований в в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197 (далі - Наказ).
Згідно п. 2 Розділу XXXIV (Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану) Наказу установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” виплачується в таких розмірах:
- 100 000 гривень тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах): - під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту); - у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника; - із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії; - з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних війські артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони; - на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях); - з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника; виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; - кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування); - у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення); - з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; - у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями.
Згідно з п. 4 Розділу XXXIV Наказу (Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану), підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: - бойовий наказ (бойове розпорядження); - журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); - рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Згідно з п. З Розділу І (Загальні положення) Наказу, підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: - штат військової частини (установи, організації) (далі військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; - грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за змістом Постанови Кабінету Міністрів України № 168 правовою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 гривень є відповідний наказ командира (начальника). При цьому обов`язковою умовою для нарахування вказаної виплати є документально підтверджена безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів із національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, за умови його фактичного перебування в районах ведення зазначених дій (заходів) у відповідний проміжок часу.
Так, у відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що Військовою частиною НОМЕР_1 здійснено нарахування та виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди позивачу, що підтверджується витягами із наказів командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди та довідкою про грошове забезпечення від 10.01.2026 №2084/2391/15/115, а отже у військової частини НОМЕР_1 не існує жодної заборгованості перед позивачем.
Вказане твердження суд розцінює критично, та зазначає, що довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2025 №2084/6735, підставою для видачі якої є накази командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині): №132 від 12.05.2023, №224 від 11.08.2023, №237 від 23.08.2023, №252 від 07.09.2023, №303 від 26.10.2023, №58 від 27.02.2024, №120 від 27.04.2024, №67 від 07.03.2025, журнал бойових дій 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 №166дск від 01.01.2025, підтверджено факт виконання позивачем бойових завдань (участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України) в період з 12.05.2023 до 11.08.2023, з 23.08.2023 до 07.09.2023, з 26.10.2023 до 26.02.2024, з 27.04.2024 до 06.03.2025.
Тоді як, згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 14.01.2026 №2084/2391/15/198 про грошове забезпечення (додаткову винагороду) ОСОБА_1 отримував додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022:
- із розрахунку 30000,00 грн за період з 01.05.2023 до 31.05.2023 (31 день — 30000,00 грн), 01.06.2023 до 30.06.2023 (30 днів — 30000,00 грн), 01.07.2023 до 31.07.2023 (31 день — 30000,00 грн), 01.08.2023 до 31.08.2023 (20 днів — 19354,84 грн), 01.09.2023 до 30.09.2023 (11 днів — 11000,00 грн), 01.02.2024 до 29.02.2024 (7 днів — 7241,38 грн), 01.10.2024 до 31.10.2024 (4 дня — 3870,97 грн), 01.11.2024 до 30.11.2024 (30 днів — 30000,00 грн), 01.12.2024 до 31.12.2024 (5 днів — 4838,71 грн), 01.02.2025 до 28.02.2025 (28 днів — 30000,00 грн), 01.03.2025 до 31.03.2025 (6 днів — 5806,45 грн);
- із розрахунку 100000,00 грн за період з 01.10.2023 до 31.10.2023 (6 днів — 19354,84 грн), 01.11.2023 до 30.11.2023 (30 днів — 100000,00 грн), 01.12.2023 до 31.12.2023 (31 день — 100000,00 грн), 01.01.2024 до 31.01.2024 (31 день — 100000,00 грн), 01.02.2024 до 29.02.2024 (20 днів — 68965,62 грн), 01.05.2024 до 31.05.2024 (31 день — 100000,00 грн), 01.06.2024 до 30.06.2024 (30 днів — 100000,00 грн), 01.07.2024 до 31.07.2024 (31 день — 100000,00 грн), 01.08.2024 до 31.08.2024 (31 день — 100000,00 грн), 01.09.2024 до 30.09.2024 (30 днів — 100000,00 грн), 01.10.2024 до 31.10.2024 (27 днів — 87096,77 грн), з 01.12.2024 до 31.12.2024 (26 днів — 83870,97 грн), з 01.12.2024 до 31.12.2024 (26 днів — 83870,97 грн), з 01.01.2025 до 31.01.2025 (31 днів — 100000,00 грн).
Тобто виплата позивачу додаткової винагороди із розрахунку 100 000 грн здійснена відповідачем не за весь період безпосередньої участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що є підставою для висновку про протиправність дій відповідача, в частині спірних правовідносин.
Верховний Суд у постанові від 24.09.2025 у справі №620/3407/24 зазначив, що додаткова винагорода на період дії воєнного стану, яка встановлена Постановою № 168, є новим та особливим видом у системі грошового забезпечення, зокрема військовослужбовців, виплата якої, з одного боку, має регулярний щомісячний характер, а, з іншого, - обмежена строком дії воєнного стану в Україні. При цьому, правова природа такої виплати невід`ємно пов`язана із особливим характером служби, зі здійсненням спеціальних повноважень, які змістовно випливають із статусу військовослужбовця та передбачені законом і мають компенсаційну мету, - часткова відплата за особливості несення служби в умовах війни. В умовах збройної агресії рф проти України важливим залишається питання належного соціального захисту військовослужбовців, які беруть участь у захисті державного суверенітету України. У військово-соціальній сфері матеріальне забезпечення є аналогом системи гарантій у системі соціального захисту населення і включає професійні винагороди та премії тим військовослужбовцям, які виконують обов`язок із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
За таких обставин, обмеження або заниження розміру гарантованих державою виплат військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях, є недопустимим та протиправним, в зв`язку з чим позовні вимоги є правомірними та підлягають до задоволення.
Відповідно до частини 1статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень саме на останнього покладено обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, які були наявні та враховувались на момент прийняття оскаржуваного рішення, вчинення дії або бездіяльності, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов`язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.
Всупереч наведеним вимогам відповідачем не надано достатньо належних доказів в підтвердження правомірності свого рішення.
За таких обставин, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.
Решта доводів відповідача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують та не змінюють.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» з відповідача останній у відповідності до ст. 139 КАС України не стягується.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, а саме у період з 12.05.2023 до 11.08.2023, з 23.08.2023 до 07.09.2023, з 26.10.2023 до 26.02.2024, з 27.04.2024 до 06.03.2025.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату додаткової винагороди, встановленої п.1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану”, за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 12.05.2023 до 11.08.2023, з 23.08.2023 до 07.09.2023, з 26.10.2023 до 26.02.2024, з 27.04.2024 до 06.03.2025, з розрахунку до 100 000 грн на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з врахуванням уже проведених виплат за цей період.
Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя 	Петро ПАЛАМАР