Справа № 364/502/26
Провадження № 1-кп/364/38/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2026 Володарський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконфренції),
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
законних представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в селищі Володарка Білоцерківського району Київської області за обвинувальним актом кримінальне провадження, внесене 09.03.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026111260000071, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Біла Церква Київської області, освіта професійно-технічна, учасник бойових дій, інвалід війни ІІ групи, неодружений, має на утриманні недієздатну сестру ОСОБА_10 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 Кримінального кодексу України (далі – КК України) раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 315 та частиною другою статті 317 КК України, –
ВСТАНОВИВ:
В обвинуваченого ОСОБА_4 у березні 2026 року, точна дата і час в ході досудового розслідування не встановлено, виник злочинний умисел, спрямований на надання неповнолітнім особам приміщення власного будинку по АДРЕСА_2 для незаконного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої обмежено – «PVP».
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 09.03.2026 близько 12 год., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в будинку по АДРЕСА_2 , надав його приміщення своїм знайомим неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для незаконного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, – «PVP», яку останні вжили шляхом куріння.
Таким чином, ОСОБА_4 , достовірно знаючи що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є неповнолітніми особами, надав їм приміщення власного будинку для незаконного вживання психотропної речовини.
Крім того, встановлено, що в період часу з 08.03.2026 до 09.03.2026, точного часу і дати досудовим розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи умисно, незаконно, всупереч встановленому законом порядку обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів – Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання негативних наслідків, перебуваючи в приміщенні будинку, що належить йому на праві приватної власності, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом умовлянь, пропозицій та переконування, схилив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до незаконного вживання наркотичних засобів, а саме: за висновком експерта від 10.03.2026 № СЕ-19/111-26/12412-НЗПРАП особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, – PVP, шляхом куріння за допомогою спеціального пристосованого засобу для вживання наркотичних засобів.

Допитаний у судовому засіданні 05.08.2026 обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 315 та частиною другою статті 317 КК України, за обставин, правильно, на його думку, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ньому докази не заперечує, не оспорює.
По суті обвинувачення та заданих запитань обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що у березні 2026 року познайомився з потерпілими у мережі Інтернет, перебуваючи за місцем проживання у м. Біла Церква Київської області. Згодом вони зустрілися у м. Біла Церква та в ніч з 08.03.2026 до 09.03.2026 вирішили прибути у його будинок, що знаходиться у с. Завадівка Білоцерківського району Київської області на таксі та заночувати в ньому, оскільки вже була комендантська година. В будинку вони розтопили грубу, приготували їжу та покурили психотропні речовини (солі) «PVP», які він привіз із собою та запропонував потерпілим, шляхом насипання відповідних білих кристалів у колбу на нагрівання. Потерпілі від такого куріння не відмовлялися. Згодом неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 посварилася з невідомих йому причин та кудись пішла з будинку. Після цього через деякий час повернулася разом з поліцією близько 11 год. 09.03.2026.
Також обвинувачений просив суд суворо не карати, щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілих, їх законних представників, обіцяв подібного не допускати, зокрема, не вживати наркотичних засобів, пройти невідкладно реабілітацію (про що сьогодні дав обіцянку і своїй матері в її день народження) та не пропонувати таке вживання іншим.

За пропозицією прокурора, яку підтримали усі учасники процесу, допит неповнолітніх потерпілих ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнаний недоцільним та не проводився з огляду на вік потерпілих, уникнення їх повторної травматизації та відсутності заперечень в обвинуваченого щодо обставин справи.

Суд, заслухавши думки присутніх учасників судового провадження, аналізуючи надані в судовому засіданні показання, дійшов висновку, що ці показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту істотних для даного кримінального провадження обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільності та щирості їх позицій.
Тому, беручи до уваги, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, ствердив обставини, викладені в обвинувальному акті, з`ясувавши, що він та потерпілі правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, що немає сумнівів у добровільності і щирості їх позицій, роз`яснивши обмеження права оскаржити визнані ними обставини в апеляційному порядку, заслухавши думки присутніх у судовому засіданні учасників судового провадження, суд на підставі частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) визнав недоцільним досліджувати докази стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. 

Зважаючи на усе наведене та даючи правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надання приміщення для незаконного вживання психотропних речовин із залученням неповнолітнього, а також схиляння двох неповнолітніх осіб до вживання психотропних речовин і кваліфікує такі дії відповідно за частиною другою статті 317 КК України та за частиною другою статті 315 КК України.
При цьому, кваліфікуючи дії обвинуваченого, суд бере до уваги Список №2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000р. №770 (з подальшими змінами), а також долучений прокурором і досліджений в судовому засіданні висновок експерта від 10.03.2026 № СЕ-19/111-26/12412-НЗПРАП за результатами проведеної судової експертизи матеріалів, речовин і виробів у даному кримінальному провадженні, згідно з якими PVP є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Питання про призначення обвинуваченому покарання суд вирішує, керуючись вимогами статей 50, 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (зі змінами), правовими позиціями Верховного Суду.
Так, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, виходячи з принципів справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого (постанова Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.08.2024 у справі № 127/16102/23).

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 згідно з долученими прокурором доказами, судом встановлено, що він є громадянином України, народився 07.10.1991 у місті Біла Церква Київської області, учасник бойових дій, інвалід війни ІІ групи, за проявлені мужність і героїзм під час взяття висот має нагороди, неодружений, має на утриманні недієздатну сестру ОСОБА_10 , будучи призначеним її опікуном, зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується як особа, відносно якої скарги не надходили. ОСОБА_4 раніше був судимий, однак за станом на тепер покарання відбуті, судимості погашені, що анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження і призначення покарання (зокрема, постанова Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.08.2024 у справі № 127/16102/23), на обліку в органах пробації не перебуває, а тому відомості щодо попередніх судимостей судом не беруться до уваги.

До обставин, які згідно зі статтею 67 КК України обтяжують обвинуваченому покарання, органом досудового розслідування і судом віднесено вчинення злочину особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням інших одурманюючих засобів.
До обставин, які згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, що підтверджується наданими обвинуваченим в суді показаннями, ставленням до вчиненого, а також зазначено прокурором під час судового засідання. 

Відповідно до статей 314-1, 368 КПК України, статті 9 Закону України «Про пробацію» суд, ухвалюючи вирок, бере до відома досудову доповідь, складену Білоцерківським районним сектором № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області 16.06.2026 на виконання ухвали суду від 29.05.2026.
Як вбачається із зазначеної досудової доповіді, підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити насильницькі дії немає, враховуючи, що кримінальне правопорушення вчинене без застосування насилля; іншої інформації про можливі факти насильницьких дій обвинуваченого у органі з питань пробації немає. ОСОБА_4 неодружений, проживає в квартирі разом з матір`ю та недієздатною сестрою, які до кримінальної відповідальності не притягувалися; стосунки між ними міцні та довірливі, з матір`ю підтримує міцні, позитивні та стабільні сімейні відносини. Має середню професійно-технічну освіту за спеціальністю слюсар; офіційно не працює через інвалідність ІІ групи, отримує відповідні соціальні виплати, які є основним джерелом його доходу. Разом із тим бере активну участь у волонтерській діяльності, надає допомогу дітям з обмеженими можливостями, що свідчить про його соціальну активність. Протягом військової служби ОСОБА_4 систематично підвищував свій професійний рівень та здобував додаткові технічні кваліфікації; окремої уваги заслуговує участь ОСОБА_4 у захисті суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньо брав участь у бойових діях; під час виконання службово-бойових завдань, а саме: 10.02.2015 та 14.02.2015 проявив особисту мужність і героїзм під час взяття боєм стратегічних висот 209.5 та 202.8. ОСОБА_4 є учасником бойових дій, має статус особи з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, що вказує на наявність стійкого розладу функцій організму, отриманого під час захисту Батьківщини. ОСОБА_4 отримує медичну допомогу у лікаря-нарколога з 2018 року з діагнозом «Вживання ПАР зі шкідливими наслідками» до тепер, а також у лікаря-психіатра з 2020 року з приводу «Хронічного посттравматичного стресового розладу» до тепер. ОСОБА_4 під час бесіди зазначав, що інтересу до азартних ігор не має, борги відсутні, алкогольні напої не вживає. 
За місцем проживання характеризується позитивно, як спокійна, врівноважена, надійна та порядна людина. У побуті підтримує добросусідські відносини, не допускає порушень громадського порядку чи виникнення конфліктних ситуацій, а також бере регулярну активну участь у благоустрою будинку та прибудинкової території, за що користується повагою серед мешканців. Він має вагомий досвід військової служби та захисту суверенітету України, активно займається волонтерською діяльністю, у період з 2008 року до 2014 року сумлінно працював волонтером у центрі комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю, допомагаючи у супроводі вихованців та проведенні ремонтних робіт. З початком повномасштабного вторгнення суттєво розширив волонтерську діяльність, регулярно здійснюючи поїздки до прифронтових і деокупованих територій для доставки гуманітарних вантажів, медикаментів і продуктів харчування цивільному населенню та військовослужбовцям, проявив себе як ініціативний та оперативний організатор, який користується беззаперечним авторитетом у колективах.
У сімейних відносинах ОСОБА_4 демонструє високу відповідальність, моральну зрілість та стійкість у складних життєвих обставинах. Після втрати батька він став надійною опорою для матері, а також здійснює постійний догляд та є офіційним опікуном своєї сестри, яка є особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи внаслідок тяжких вроджених захворювань. У межах інклюзивного супроводу сестри він тісно та конструктивно взаємодіє з міськими соціальними службами та фахівцями реабілітаційних центрів, де відзначають його винятково уважне, турботливе ставлення до родинних обов`язків та повну відсутність будь-яких проявів нехтування потребами підопічної, конфліктності чи агресії. Загалом характеризується як свідомий, соціально відповідальний громадянин із міцними моральними орієнтирами. Будь-яких кримінальних зв`язків чи зв`язків з особами з антисоціальною поведінкою не підтримує.
ОСОБА_4 негативно оцінює вчинене кримінальне правопорушення та висловлює каяття з приводу скоєного. Планує продовжити соціальну корисну діяльність свого батька, спрямовану на підтримку дітей з інвалідністю. 
Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середній.
Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється, як середній.
Органом пробації в досудовій доповіді зроблено висновок про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства. У разі прийняття рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважають доцільним крім обов`язків, передбачених частиною першою статті 76 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені частиною третьою статті 76 КК України, зокрема: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Враховуючи усе викладене та беручи до уваги, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов до таких висновків.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вчинення ним особливо тяжкого та тяжкого злочинів за визначенням статті 12 КК України, бере до уваги особу винного, який хоча й був судимий, проте за станом на тепер судимість погашена, відтак припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання, до того ж обвинувачений є учасником бойових дій, інвалідом війни ІІ групи, під час військової служби безпосередньо брав участь у бойових діях на захист суверенітету і територіальної цілісності України, проявляючи особисту мужність і героїзм, за що має нагороди, займається волонтерською діяльністю, має стійкі сімейні стосунки, утримує недієздатну сестру, будучи її опікуном, не має скарг за місцем проживання, а також зважаючи на визнання ним повністю вини, каяття у вчиненому, наявність однієї обтяжуючої та однієї пом`якшуючої покарання обставин, надання суду правдивих і послідовних показів, тому поведінка і спосіб життя обвинуваченого свідчать, що він може і бажає стати на шлях виправлення, що дозволяє суду призначити покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства.
З огляду на це та враховуючи частково позицію прокурора, висновки уповноваженого органу з питань пробації, суд дійшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 основного покарання за частиною другою статті 315 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією названої статтею, та за частиною другою статті 317 КК України також у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією цієї статті, із застосуванням положень статті 70 КК України щодо визначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк, визначений санкцією частини другої статті 315 КК України як більш тяжкого злочину із звільненням його на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з призначенням іспитового строку середньої тривалістю з урахуванням, з одного боку, тяжкості вчинених злочинів, з іншого боку, – обставин, зазначених у судовому засіданні захисником, що пов`язані з особою обвинуваченого, його ставленням до вчиненого, впливом серйозних стресових факторів через особисту участь у бойових діях, що вимагали мужності і героїзму, необхідністю проходження відповідної реабілітації тощо, та поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною першою і пунктами 2, 4 частини третьої статті 76 КК України. 
Стосовно передбаченого санкцією частини другої статті 317 КК України обов`язкового додаткового покарання у виді конфіскації належного обвинуваченому майна, суд керується імперативними приписами частини першої статті 77 КК України, якою передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у разі звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, серед яких конфіскація майна відсутня. Тому, підстави для призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді конфіскації майна, на думку суду, відсутні. Окремо прокурором у судовому засіданні було звернуто увагу суду на практику Верховного Суду щодо непризначення конфіскації майна у разі застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням, крім випадків наявності в обвинуваченого корисливого мотиву вчинення злочину, що в даному випадку відсутній. 
Таким чином, зазначене покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , на переконання суду, буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. 
Крім того, враховуючи позицію прокурора та відсутність заперечень з боку сторони захисту, суд, беручи до уваги вид і міру призначеного покарання у виді позбавлення волі, водночас належну процесуальну поведінку, вважає, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з 20:00 до 06:00 наступного дня без застосування електронних засобів контролю за місцем його проживання, строк дії якого було продовжено востаннє Володарським районним судом Київської області ухвалою суду від 29.05.2026, слід залишити без змін.
Майнової шкоди не завдано. Цивільний позов не заявлено.
Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує за вимогами статей 100, 124 КПК України згідно з поданими прокурором доказами на їх підтвердження. При цьому з метою вирішення питання щодо речових доказів суд вбачає підстави для скасування накладених ухвалами слідчих суддів арештів майна щодо речових доказів у даному об`єднаному кримінальному провадженні, керуючись приписами частини четвертої статті 174 КПК України.
Керуючись статтями 70, 77, частиною другою статті 315, частиною другою статті 317 КК України, статтями 100, 124, 174, 369-371, 373, 374, 392-395, 532 КПК України, суд – 
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 315 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 317 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі частини першої статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі частини п`ятої статті 72 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 09.03.2026 до 06.05.2026, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі частини першої та пунктів 2, 4 частини третьої статті 76 КК України на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти такі обов`язки:
– періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем його проживання;
– повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання;
– не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
– виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Відповідно до вимог статті 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати у загальному розмірі 18 077 (вісімнадцять тисяч сімдесят сім) грн 72 (сімдесят дві) коп. за проведення таких судових експертиз: 
– проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 10.03.2026 № СЕ-19/111-26/12412-НЗПРАП у розмірі 2 674,20 грн. (виконавець: МВС України, Київський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр, адреса: вул. Гарета Джонса, 5, м. Київ, 04119, код ЄДРПОУ: 25575285);
– проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи від 28.04.2026 № СЕ-19/111-26/18365-КТ у розмірі 15 403,52 грн. (виконавець: МВС України, Київський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр, адреса: вул. Гарета Джонса, 5, м. Київ, 04119, код ЄДРПОУ: 25575285).
Залишити без змін до набрання вироком законної сили застосований до обвинуваченого  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з 20:00 до 06:00 наступного дня без застосування електронних засобів контролю за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , поклавши на нього такі обов`язки:
– прибувати до Володарського районного суду Київської області за першою вимогою;
– не відлучатися з міста Біла Церква Київської області, в якому проживає обвинувачений, без дозволу суду та/або прокурора;
– повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
– утриматися від поза процесуального спілкування з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні.
Скасувати арешти майна, накладені відповідними ухвалами слідчих суддів Сквирського районного суду Київської області стосовно перелічених нижче речових доказів.
Речові докази в кримінальному провадженні, внесеному 09.03.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026111260000071, а саме:
– змиви із поверхні скляної колби, які поміщено до паперових конвертів № 1, № 2, № 3; скляну колбу, яку поміщено до паперового конверту № 4; змив із поверхні скляної лампи розжарювання із закріпленої трубкою, який поміщено до паперового конверту № 5; змив із зовнішньої сторони скляної лампи розжарювання із закріпленою трубкою, яку поміщено до паперового конверту № 6; скляна лампа розжарювання із закріпленою трубкою, яку поміщено до паперового конверту № 7; змив із внутрішньої сторони скляної колби, який поміщено до паперового конверту № 8; полотенце блакитного кольору з нашаруванням слідів коричневого кольору, який поміщено до паперового пакету № 9; сліди капілярних візерунків з посуду, які поміщено до паперових конвертів № 10, № 11, № 12, № 13, № 14, № 15; сліди капілярних візерунків із дверей кімнати, які поміщено до паперових конвертів № 16, № 17; простирадло білого кольору із квітковим принтом з нашаруванням слідів коричневого кольору, яке поміщено до паперового конверту № 19; простирадло білого кольору з нашаруванням слідів коричневого кольору, яке поміщено до спецпакету № INZ4060160; змив слідів білого кольору на килимі, який поміщено до паперового конверту № 20; простирадло блакитного кольору з нашаруванням слідів коричневого кольору, яке поміщено до спецпакету № INZ4060161; змив із поверхні трубки, яка розташована в зіп-пакеті, який поміщено до паперового конверту №21; зіп-пакет зі слідами порошкоподібної речовини білого кольору з чорною трубкою, який поміщено до паперового конверту № 22 – знищити;
– одна пара кросівок білого кольору; одна пара шкарпеток білого кольору; штани із джинсового матеріалу голубого кольору марки «captain»; плавки коричневого кольору; футболка сірого кольору; сорочка червоно-чорного кольору; вітрозахисна куртка зелено-чорного кольору з капюшоном; блайзер чорного кольору; мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi A5», ІМЕІ: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , серійний номер « НОМЕР_3 », № НОМЕР_4 та «iPhone 13 Pro Max»; ІМЕІ: НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП за адресою: вул. Слобідська, 5, м. Сквира, Білоцерківський р-н, Київська обл., – повернути власникові;
– мобільний телефон «iPhone XS», ІМЕІ: НОМЕР_7 із сім-картою № НОМЕР_8 – повернути власникові;
– мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi13C», ІМЕІ 1: НОМЕР_9 , ІМЕІ 2: НОМЕР_10 , який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП за адресою: вул. Слобідська, 5, м. Сквира, Білоцерківський р-н, Київська обл., – повернути власникові;
– наявні в матеріалах кримінального провадження флеш-накопичувачі та CD-диски з відеозаписами – залишити при матеріалах кримінального провадження. 
Копії цього вироку суду негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_4 , його захиснику ОСОБА_5 , неповнолітнім потерпілім ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх законним представникам ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також надіслати до Білоцерківського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Згідно з частиною другою статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя                      ОСОБА_1