ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2026 м. Дніпро Справа № 908/494/26

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:  ОСОБА_1 (доповідач),
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 

та представників:

від скаржника: не з`явився; 
від боржника: не з`явився;
від кредитора: не з`явився;
арбітражний керуючий: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ІНФОРМАЦІЯ_1 

на ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.06.2026 (постановлену суддею ОСОБА_5 у м. Запоріжжі, повна ухвала складена 18.06.2026) 

у справі № 908/494/26

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (м. Запоріжжя);

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_4 " (м. Київ);

арбітражний керуючий - ОСОБА_6 (м. Запоріжжя),

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.05.2026, зокрема, відкрито провадження у справі № 908/494/26 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 "; визнані грошові вимоги кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_4 " до боржника на суму 33 280 грн 00 коп. - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 426 893 грн 00 коп. - 4 черга задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_6 .
05.05.2026 за № 79320 у встановленому законодавством порядку оприлюднено Повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ".
У подальшому, 11.06.2026 від ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла заява, в якій заявник просив суд витребувати у керівника боржника Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " - ОСОБА_7 та арбітражного керуючого ОСОБА_6 оригінали первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів, а саме:
- копії наказів про прийом (звільнення) посадових осіб, копії паспортних даних та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру посадових осіб;
- накази про облікову політику підприємства;
- штатний розклад та відомості про основні засоби у перевіряємому періоді;
- документи дозвільного характеру та ліцензії, без наявності яких суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності; 
- договори оренди офісних, виробничих, складських приміщень, транспортних засобів;
- договір(и) купівлі-продажу, підряду, надання послуг з контрагентами постачальниками та покупцями по взаємовідносинам у перевіряємому періоді; 
- первинні документи щодо придбання (одержання)/ продажу (поставки) товарів, (робіт, послуг) – видаткові накладні, рахунки, акти приймання-передачі, акти виконаних робіт, тощо з контрагентом - постачальником;
- документально оформленні повноваження на здійснення господарських операцій осіб, які в інтересах платника податків одержують (відпускають) ТМЦ, нематеріальні активи та інше майно - письмові договори; довіреності; акти керівного органу платника податків, тощо; 
- договори на перевезення вантажів від контрагента-постачальника, договори на зберігання вантажів та акти виконаних робіт; 
- первинні документи щодо транспортування продукції - з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки, наприклад товарно-транспортні накладні, шляхові листи; 
- документи щодо підтвердження відповідності продукції - декларації про відповідність, сертифікати відповідності, застосування яких передбачено нормативно правовими актами;
- розрахункові документи: виписки банку, платіжні доручення, платіжні вимоги доручення, розрахункові чеки (їх корінці), документи щодо проведення розрахунків за акредитивами, векселі, переуступки боргу;
- касові книги, ліміти залишку готівки в касі, звіти касира, видаткові та прибуткові касові ордери, авансові звіти з додатками, книги КОРО, відомості по РРО, тощо; 
- регістри бухгалтерського обліку, до яких перенесено інформацію із запитуваних первинних документів, регістри бухгалтерського обліку по коштах, розрахунках і поточних зобов`язаннях (зокрема, але не виключно, 10, 20, 23, 26, 28, 30, 31, 36, 37, 6370, 71, 72, 73, 74, 79, 90, 91, 92, 93, 94, 95), рахунки журнали-ордери, головна книга;
- первинні та інші документи щодо обліку руху активів всередині підприємства (лімітно-забірні картки, накладні на внутрішнє переміщення ТМЦ або складського обліку, відомості обліку залишків матеріалів на складі та інше); інвентаризаційні описи, акти інвентаризації, або інші облікові документи вузькогалузевого характеру, що відповідно до нормативних актів застосовуються в окремій сфері діяльності; 
- документи, що підтверджують використання отриманих товарів, послуг у власній господарській діяльності або її подальшу реалізацію (надання послуг), придбаної від контрагента – договір(и) купівлі-продажу, про надання послуг, акти виконаних робіт, тощо;
- інформацію про наявність власних чи орендованих офісних, складських, торгівельних та виробничих приміщень, виробничих потужностей (договори оренди землі, свідоцтва права власності на землю, державні акти на земельні ділянки, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, договори купівлі-продажу нерухомого майна, технічні паспорти, договори оренди нерухомого майна, інвентарні картки, відомості нарахування амортизаційних відрахувань, акти вводу/виведення з експлуатації, акти на списання); 
- інформація щодо проведення інвентаризації (накази на склад комісії, накази на проведення інвентаризації, інвентаризаційні описи, акти інвентаризації, тощо); накази щодо прийняття та звільнення робітників; 
- іншу документацію про фінансово-господарську діяльність та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів;
- до отримання документів та проведення перевірки працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , не затверджувати ліквідаційний баланс банкрута та не приймати рішення про припинення провадження у справі № 908/494/26 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ";
- зобов`язати розпорядника майна у відповідності до статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства надати ІНФОРМАЦІЯ_1 первинні фінансово-господарські та бухгалтерські документи для проведення документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ".
Заява обґрунтована наступним: 
- з метою вручення посадовим особам Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " копії Наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 20.05.2026 № 670-п та ознайомлення з направленнями на перевірку від 20.05.2026 № 1099, №1100 фахівцями ІНФОРМАЦІЯ_1 20.05.2026 було здійснено вихід на податкову адресу Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ": АДРЕСА_1 . В результаті виходу встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 посадові особи або законні (уповноважені) представники Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " відсутні;
- враховуючи вищенаведене, у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за податковою адресою, було неможливо вручити копію Наказу на проведення перевірки від 20.05.2026 №670-п, пред`явити направлення на проведення перевірки від 20.05.2026 № 1099, № 1100, та провести документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ". У зв`язку з чим, було складено Акт від 20.05.2026 № 1187/08-01-07-04/43800265 "Про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю підприємства (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників за податковою адресою". Вищевикладене не дає можливості встановити повну схему фінансово-господарських відносин та повноту нарахування і сплати податкових зобов`язань на кожній ланці ланцюга проходження товарно-матеріальних цінностей (робіт тощо);
- отже, Товариством з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " не надано документів та не забезпечено проведення контролюючим органом податкової перевірки, проведення якої передбачене статтею 78.1.7 Податкового кодексу України;
- відкриття провадження у справі про банкрутство є безумовною підставою для проведення позапланової перевірки платника податків згідно із приписами підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України;
- оскільки перевірку боржника провести фізично неможливо через відсутність Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " за своєю податковою адресою, то єдиною можливістю діяти відповідно до чинного податкового законодавства є звернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про витребування оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів. 

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.06.2026 у справі №908/494/26 у задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 про витребування у керівника боржника оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів у справі про банкрутство відмовлено.
Ухвала обґрунтована наступним:
- матеріали справи не містять документів, які б свідчили про вчинення контролюючим органом передбачених Податковим кодексом України дій для встановлення адреси боржника, належного та завчасного надіслання на його адресу наказу про проведення перевірки та проведення самої перевірки, зупинення чи продовження строку проведення перевірки. При цьому, суд звернув увагу, що право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України, копію Наказу про проведення документальної позапланової перевірки. З тексту Акту від 20.05.2026 вбачається, що представники ІНФОРМАЦІЯ_1 з`явилися 20.05.2026 за адресою Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " з метою вручення Наказу на перевірку від 20.05.2026 № 670-п, пред`явлення направлення на перевірку та проведення перевірки, втім вручення Наказу не відбулось за відсутності посадових осіб боржника;
- не виявлення боржника або його посадових осіб за його місцезнаходженням не звільняє контролюючий орган від обов`язку здійснення повідомлення платника податків про проведення перевірки шляхом надіслання поштою відповідного рекомендованого листа з повідомленням про вручення. Втім, матеріали справи не містять, а заявником не надано доказів пред`явлення або надіслання боржнику Наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.05.2026 № 670-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ". Доказів направлення керівнику боржника Наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.05.2026 № 670-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки матеріали справи також не містять;
- отже, податковим органом не надано доказів вчинення всіх передбачених законодавством дій щодо завчасного повідомлення боржника про проведення документальної позапланової перевірки контролюючим органом та проведення такої перевірки, що підтверджується матеріалами справи;
- Наказом від 20.05.2026 № 670-п визначено період для проведення перевірки боржника тривалістю 5 робочих днів з 20.05.2026, який станом на день подання заяви до суду (11.06.2026) минув;
- на час прийняття податковим органом Наказу від 20.05.2026 № 670-п у справі №908/494/26 тривала судова процедура розпорядження майном, що була введена на підставі ухвали суду від 05.05.2026, арбітражний керуючий ОСОБА_6 виконувала повноваження розпорядника майна, і відповідно до положень пункту 10 статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Розпорядник майна здійснює лише функції нагляду за дотриманням посадовими особами боржника вимог діючого законодавства України та не має можливості надати податковому органу будь - яких документів фінансово господарської діяльності та бухгалтерського обліку;
- при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності); відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки (пункт 85.4 статті 85 Податкового кодексу України);
- згідно з пунктом 85.8 статті 85 Податкового кодексу України посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності);
- у поданій заяві заявник просить суд витребувати оригінали документів, що не передбачено вищезазначеними нормами Податкового кодексу України;
- у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати; зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником; у разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис (пункт 85.6 статті 85 Податкового кодексу України);
- складений згідно з положеннями пункту 85.6 статті 85 Податкового кодексу України акт відсутній;
- надання документів на запит (вимогу) про витребування документів не є тотожним вилученню (виїмці) документів, це різні процесуальні дії, мають різні процедури вчинення (призначення), регулюються різними правовими нормами та мають різні правові наслідки;
- у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 Податкового кодексу України платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності;
- надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. У разі ненадання платником податків документів для проведення перевірки, у контролюючого органу є законні підстави провести перевірку з використанням наявної у нього податкової інформації щодо задекларованих позивачем сум податкових зобов`язань та визнати ці суми непідтвердженими документально;
- ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами;
- норми Податкового кодексу України не наділяють контролюючий орган повноваженнями щодо звернення до суду із клопотанням чи позовом про зобов`язання (витребування) платника податків надати необхідні для проведення перевірки документи;
- проведення процедури банкрутства суб`єкта підприємницької діяльності згідно з приписами законодавства про банкрутство не залежить від факту можливості або неможливості провести перевірку банкрута податковим органом. Взаємовідносини між податковим органом як органом державного контролю та платником податків урегульовані спеціальними нормами Податкового кодексу України, які не залежать від норм Кодексу України з процедур банкрутства, якщо інше прямо не зазначено у самому законі. Ані норми Кодексу України з процедур банкрутства, ані норми Податкового кодексу України не містять положень про те, що підприємство банкрут не може бути ліквідоване за рішенням суду чи ліквідаційна процедура має бути продовжена у зв`язку з неможливістю проведення перевірки банкрута податковим органом;
- обставини, пов`язані з виконанням податковим органом своїх повноважень, не можуть бути підставами для зупинення процесу банкрутства господарюючого суб`єкта, а також бути перешкодою для завершення провадження у справі про банкрутство за наявності передбачених законодавством про банкрутство підстав для того;
- якщо податковий орган потребує вилучення оригіналів документів, він повинен діяти в межах, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України, оскільки Податковий кодекс України прямо відсилає до нього в частині вилучення оригіналів. Податковий орган може звернутися до суду з відповідним клопотанням, якщо йдеться про розслідування кримінальних правопорушень, пов`язаних з податковим законодавством; 
- Податковий кодекс України наділив податковий орган правом проведення перевірки після відкриття провадження у справі про банкрутство. Однак, ані нормами Податкового кодексу України, ані нормами Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено право податкового органу звертатися до суду з клопотанням про витребування/вилучення документів.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулось до ІНФОРМАЦІЯ_5 за допомогою системи "Електронний суд" з апеляційною скаргою (вх. № суду 51148 від 26.06.2026), в якій просить:
- ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.06.2026 у справі № 908/494/26 скасувати у повному обсязі;
- ухвалити нове судове рішення, яким заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі № 908/494/26 задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
-  ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до Податкового кодексу України є контролюючим органом щодо дотримання боржником податкового та митного законодавства. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_1 являється органом, який здійснює перевірки даного платника податків, відносно якого здійснюється провадження у справі про банкрутство, та який наділений всіма функціями контролюючого органу та податкового контролю щодо дотримання ним вимог податкового та митного законодавства. Відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України контролюючий орган має право здійснити документальну позапланову перевірку у разі коли, зокрема, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків. Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що контролюючий орган самостійно визначає коли саме проводити перевірки та підстави для проведення податкової перевірки;
- згідно з частиною 85.2. статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки;
- відповідно до підпункту 78.1.7. пункту 78.1. статті 78, пункту 522 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, згідно з наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, з метою його особистого вручення до початку проведення зазначеної перевірки (що не заборонено діючим податковим законодавством), фахівцями ІНФОРМАЦІЯ_6 було здійснено вихід за податковою адресою Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ". При виїзді на податкову адресу Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " встановлено відсутність підприємства та його посадових осіб за місцезнаходженням платника податку. У зв`язку з чим було складено Акт про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю підприємства, посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників за податковою адресою. У даному Акті зазначено, що в результаті виходу встановлено, що підприємство та посадові особи боржника за податковою адресою відсутні, у зв`язку з чим вручити копію наказу, ознайомити з направленнями посадових осіб підприємства та розпочати перевірку неможливо. Отже, вищевикладене не дає можливості встановити повну схему фінансово-господарських відносин та повноту нарахування і сплати податкових зобов`язань на кожній ланці ланцюга проходження ТМЦ (робіт тощо) та свідчить про відсутність Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " та адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань. Останнє, в свою чергу, свідчить про відсутність наміру створення правових наслідків. Тобто, такі угоди носять нереальність здійснення операцій. Зокрема, Товариством з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " не надано фінансової звітності та не забезпечено проведення контролюючим органом податкової перевірки, проведення якої передбачене статтею 78 Податкового кодексу України. Забезпечення проведення перевірки для достовірного і повного визначення сум податків, що підлягала сплаті Товариством з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " до державного бюджету за період його діяльності, та, відповідно, погашення донарахованих сум податків та зборів в межах справи про банкрутство № 908/494/26 на користь бюджету є економічними інтересами Держави, які полягають у отриманні належних сум платежів і відповідно виконання дохідної частини державного бюджету, визначеної Бюджетним кодексом України та безумовного дотримання припису статті 67 Конституції України;
- відсутність у контролюючого органу первинної фінансово господарської документації унеможливлює проведення податкової перевірки, обов`язковість проведення якої передбачена положеннями підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, у зв`язку з порушенням провадження у справі про визнання банкрутом платника податків, тому відмова місцевого господарського суду у задоволенні клопотання про вилучення документів фінансово-господарської діяльності боржника фактично обмежує контролюючий орган у реалізації права на формування та подання обґрунтованих грошових вимог у справі про банкрутство і набуття цим органом статусу кредитора, що суперечить меті господарського судочинства у справах про банкрутство, оскільки не дотримується захисту публічного інтересу;
- ІНФОРМАЦІЯ_7 дійшов неправомірного висновку, зазначивши, що у ІНФОРМАЦІЯ_1 було достатньо часу для проведення позапланової перевірки підприємства банкрута у строки, визначені законодавством. Даний висновок є неправомірним з огляду на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 зверталось до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою саме із тієї причини, що в контролюючого органу не було ніякої можливості здійснити перевірку відповідно до чинного законодавства через відсутність боржника Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " за своєю податковою адресою. Податковий орган суто фізично не мав можливості провести перевірку саме тому й звертався як до керівника так і до суду першої інстанції, зокрема, із проханням про надання документів фінансово-господарської діяльності задля можливості реалізації функцій та обов`язків, покладених на ІНФОРМАЦІЯ_8 та іншими чинним нормативно-правовими актами.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 (доповідач), суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Апеляційну скаргу було подано без додержання вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_5 від 30.06.2026 апеляційну скаргу було залишено без руху та скаржнику надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Від скаржника за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява (вх. № суду 9062/26 від 02.07.2026) щодо усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_5 від 20.07.2026, зокрема, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 05.08.2026.
У судове засідання 05.08.2026 представники скаржника - ІНФОРМАЦІЯ_1 , боржника, кредитора та арбітражний керуючий не з`явилися, причин нез`явлення суду не повідомили.
Також судом встановлено, що всі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, а саме: 
- скаржник та арбітражний керуючий - шляхом направлення ухвали суду від 20.07.2026 до їх Електронних кабінетів в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, на підтвердження чого до матеріалів справи долучені Довідки про доставку електронного листа, згідно з якими ухвала суду від 20.07.2026 доставлена до Електронних кабінетів скаржника та арбітражного керуючого - 20.07.2026 після 17:00 (з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала вважається врученою 21.07.2026);
- боржнику та кредитору - шляхом направлення ухвали суду від 20.07.2026 поштовим зв`язком на їх офіційні адреси місцезнаходження. 
Так, ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_5 від 20.07.2026, з урахуванням вимог частини 4 статті 262 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано учасникам справи подати відзив на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Враховуючи встановлену вище дату отримання ухвали ІНФОРМАЦІЯ_5 від 20.07.2026 всіма учасниками справи (21.07.2026), граничним строком для подання відзиву на апеляційну скаргу було 31.07.2026.
Слід наголосити, що у зв`язку з запровадженням на території України з 24.02.2022 (в період строку для надання відзиву на апеляційну скаргу) воєнного стану, апеляційним господарським судом був наданий додатковий час для надання можливості всім учасникам справи реалізувати свої права під час апеляційного перегляду справи та висловлення своєї правової позиції щодо вимог скаржника. У даному випадку додатково наданий один тиждень апеляційний господарський суд вважає достатнім та розумним строком для вчинення необхідних процесуальних дій за існуючих обставин воєнного стану та ситуації у Дніпропетровській, Запорізькій, Київській областях (місцезнаходження учасників справи та суду), а отже, вважає за доцільне здійснити розгляд даної справи за наявними матеріалами.
Слід також наголосити, що відповідних змін до законів України щодо автоматичного продовження чи зупинення процесуального строку на вчинення тих чи інших дій не внесено.
Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом ІНФОРМАЦІЯ_9 № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на апеляційну скаргу або клопотання до суду поштовим зв`язком.
Отже, станом на 05.08.2026 строк на подання відзивів на апеляційну скаргу, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг та враховуючи обмеження, пов`язані з запровадженням воєнного стану, закінчився.
Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від учасників справи не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.
Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд вважає, що учасники справи не скористалися своїм правом на надання відзиву на апеляційну скаргу та вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі матеріалами, оскільки згідно з частиною 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
ІНФОРМАЦІЯ_10 , що відповідно до частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.
Судом відзначено, що у даному випадку всі учасники справи отримали ухвалу суду від 20.07.2026 завчасно; підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні 05.08.2026, визначені Господарським процесуальним кодексом України, відсутні.
Враховуючи те, що явка представників учасників справи в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, всі учасники справи були належним чином та завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, достатність матеріалів справи для їх розгляду по суті, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у призначеному судовому засіданні. 
У судовому засіданні 05.08.2026 суддею-доповідачем було оголошено зміст вимог апеляційної скарги та доводи, якими обґрунтовані такі вимоги.
Під час розгляду апеляційної скарги судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що апеляційним господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції під час апеляційного провадження.
Згідно з положеннями частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
У судовому засіданні 05.08.2026, відповідно до статей 240, 283 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів підписано вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм процесуального права, а також правильність застосування норм матеріального права, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.05.2026, зокрема, відкрито провадження у справі № 908/494/26 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 "; визнані грошові вимоги кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_4 " до боржника на суму 33 280 грн 00 коп. - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 426 893 грн 00 коп. - 4 черга задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_6 .
05.05.2026 за № 79320 у встановленому законодавством порядку оприлюднено Повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ".
У подальшому, 11.06.2026 від ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла заява, в якій заявник просив суд витребувати у керівника боржника Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " - ОСОБА_7 та арбітражного керуючого ОСОБА_6 оригінали первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів
Як убачається з матеріалів справи, відповідно до Наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.05.2026 № 670-п "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", визначено провести перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " з 20.05.2026 тривалістю 5 робочих днів, за період діяльності з 07.09.2020 по 26.05.2026 з питань дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Працівниками податкового органу за результатами виїзду за адресою Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ": АДРЕСА_1 , складено Акт від 20.05.2026 № 1187/08-01-07-04/43800265 "Про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю підприємства (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників за податковою адресою", зі змісту якого слідує, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 20.05.2026 здійснено вихід на податкову адресу Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ": АДРЕСА_1 , з метою проведення документальної позапланової перевірки; за результатами виходу на податкову адресу Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ": АДРЕСА_1 встановлено відсутність посадових осіб підприємства за вказаною адресою, що унеможливлює вручення Наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.05.2026 № 670-п "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " та проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ".
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.06.2026 у справі № 908/494/26 у задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 про витребування у керівника боржника оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів у справі про банкрутство відмовлено. Ухвала обґрунтована, зокрема, наступним:
- не виявлення боржника або його посадових осіб за його місцезнаходженням не звільняє контролюючий орган від обов`язку здійснення повідомлення платника податків про проведення перевірки шляхом надіслання поштою відповідного рекомендованого листа з повідомленням про вручення;
- Наказом від 20.05.2026 № 670-п визначено період для проведення перевірки боржника тривалістю 5 робочих днів з 20.05.2026, який станом на день подання заяви до суду (11.06.2026) минув;
- матеріали справи не містять документів, які б свідчили про вчинення контролюючим органом передбачених Податковим кодексом України дій для встановлення адреси боржника, належного та завчасного надіслання на його адресу наказу про проведення перевірки та проведення самої перевірки, зупинення чи продовження строку проведення перевірки;
- у поданій заяві заявник просить суд витребувати оригінали документів, що не передбачено нормами Податкового кодексу України;
- норми Податкового кодексу України не наділяють контролюючий орган повноваженнями щодо звернення до суду із клопотанням чи позовом про зобов`язання (витребування) платника податків надати необхідні для проведення перевірки документи.
Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.
Відповідно до частин 1, 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.
На час відкриття провадження у даній справі про банкрутство набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
Частиною 2 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 року, № 31, стаття 440 із наступними змінами). 
Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з підпунктом 20.1.4. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби, зокрема, мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу України, документальною позаплановою перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків, зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються у бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків (підпункт 78.1.7. пункту 78.1. статті 78 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 78.4. статті 78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Як було зазначено вище, відповідно до відповідно до Наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.05.2026 № 670-п "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", визначено провести перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " з 20.05.2026 тривалістю 5 робочих днів, за період діяльності з 07.09.2020 по 26.05.2026 з питань дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Так, відповідно до підпункту 78.1.7. пункту 78.1. статті 78, пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового Кодексу України, з метою особистого вручення вищевказаного наказу, було здійснено вихід на податкову адресу Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ": АДРЕСА_1 .
Також, ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначає в поданій заяві, що на адресу розпорядника майна ОСОБА_6 та керівника боржника направлявся запит про надання документів фінансово-господарської діяльності, що не дало результатів.
Між тим, право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (пункт 78.4. статті 78 Податкового кодексу України).
Так, відповідно до пункту 42.2. статті 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно з пунктом 81.1. статті 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених Податковим кодексом України, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Як було зазначено вище, працівниками податкового органу за результатами виїзду за адресою Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ": АДРЕСА_1 складений Акт від 20.05.2026 № 1187/08-01-07-04/43800265 "Про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю підприємства (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників за податковою адресою", зі змісту якого слідує, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 20.05.2026 здійснено вихід на податкову адресу Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ": АДРЕСА_1 , з метою проведення документальної позапланової перевірки; за результатами виходу на податкову адресу Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ": АДРЕСА_1 встановлено відсутність посадових осіб підприємства за вказаною адресою, що унеможливлює вручення Наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.05.2026 № 670-п "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " та проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ".
Відповідно до пункту 82.2. статті 82 Податкового кодексу України тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів.
Податковий кодекс визначає строки, на які може бути продовжена перевірка. Продовження перевірки оформлюється окремим наказом, та вручається згідно зі статтею 42 Податкового кодексу України.
Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків - не більш як на 5 робочих днів.
Згідно з Наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.05.2026 № 670-п "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", документальна позапланова виїзна перевірка мала бути проведена з 20.05.2026 тривалістю 5 робочих днів.
В той же час, із заявою податковий орган звернувся до суду 11.06.2026, тобто після закінчення п`ятиденного строку, встановленого для проведення позапланової документальної перевірки відповідно до Наказу від 20.05.2026 № 670-п.
Відповідно до пункту 82.4. статті 82 Податкового кодексу України, проведення документальної планової та позапланової перевірки платника податків, крім платника податків - суб`єкта малого підприємництва, може бути зупинено за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що оформляється наказом, копія якого не пізніше наступного робочого дня вручається платнику податків чи його уповноваженому представнику під розписку або надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, з подальшим поновленням її проведення на невикористаний строк.
Проте, матеріали справи не містять документів, які б свідчили про вчинення контролюючим органом передбачених Кодексом дій для встановлення адреси боржника, належного та завчасного надіслання на його адресу наказу про проведення перевірки та проведення самої перевірки, зупинення чи продовження строку проведення перевірки. 
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що, як вже було зазначено, право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. 
З тексту ж Акту від 20.05.2026 № 1187/08-01-07-04/43800265 вбачається, що представники ІНФОРМАЦІЯ_1 з`явилися 20.05.2026 за податковою адресою Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ": АДРЕСА_1 , з метою вручення Наказу на перевірку від 20.05.2026 № 670-п, пред`явлення направлення на перевірку та проведення перевірки, втім вручення наказу не відбулось, у зв`язку з відсутністю посадових осіб боржника.
Колегія суддів зауважує, що висновок про неможливість проведення виїзної перевірки зроблений, у зв`язку із відсутністю посадових осіб боржника за його місцезнаходженням за результатом одного виходу представників податкової; Акт не містить інформації про повторний вихід (у інший робочий час).
Більше того, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 06.07.2022 у справі № 908/564/21, не виявлення боржника або його посадових осіб за його місцезнаходженням не звільняє контролюючий орган від обов`язку здійснення повідомлення платника податків про проведення перевірки шляхом надіслання поштою відповідного рекомендованого листа з повідомленням про вручення. 
Отже, апеляційний господарський суд наголошує, що не виявлення боржника або його посадових осіб за його місцезнаходженням не звільняє контролюючий орган від обов`язку здійснення повідомлення платника податків про проведення перевірки шляхом надіслання поштою відповідного рекомендованого листа з повідомленням про вручення, а фіксація відсутності посадових осіб боржника за його податковою адресою не може свідчити про вручення наказу в розумінні пункту 42.2. статті 42 Податкового кодексу України.
Колегія суддів також відзначає, що до заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 не надано належних доказів надіслання або вручення керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " до початку проведення перевірки Наказу від 20.05.2026 № 670-п рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Так, скаржником долучено лише Списки згрупованих відправлень та поштову квитанцію АТ " ІНФОРМАЦІЯ_11 ", які не містять відомостей, які б дозволили суду встановити факт направлення листа керівнику боржника/боржнику (зазначені докази не містять інформації про вміст поштового відправлення).
Отже, матеріали справи не містять, а скаржником не надано належних доказів пред`явлення або надіслання боржнику Наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.05.2026 №670-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ". 
З огляду на що, господарський суд прийшов до правильного висновку, що податковим органом не надано доказів вчинення всіх передбачених законодавством дій щодо своєчасного повідомлення боржника про проведення документальної позапланової виїзної перевірки контролюючим органом та проведення такої перевірки, що підтверджується матеріалами справи.
Слід також відзначити, що відповідно до частини 3 статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства, з введення процедури розпорядження майном, розпорядник майна зобов`язаний: розглядати заяви кредиторів з грошовими вимогами до боржника, що надійшли в установленому цим Кодексом порядку; вести реєстр вимог кредиторів; повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог; вживати заходів для захисту майна боржника; проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; скликати збори і комітет кредиторів та організовувати проведення їх засідань; надавати державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, а також здійснювати розкриття кредиторам інформації щодо фінансового стану боржника та ходу провадження у справі; не пізніше двох місяців з дня відкриття провадження у справі про банкрутство провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість; за можливості проведення санації боржника розробити план санації боржника та подати його на розгляд зборам кредиторів; виконувати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Отже, відповідно до положень пункту 10 статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
Так, на час прийняття податковим органом Наказу від 20.05.2026 № 670-п тривала судова процедура розпорядженням майном, що була введена на підставі ухвали суду від 05.05.2026, арбітражний керуючий ОСОБА_6 виконувала повноваження розпорядника майна, а відповідно до повноважень, встановлених пунктом 10 статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства, розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків передбачених цим Кодексом.
Оскільки розпорядник майна здійснює лише функції нагляду за дотриманням посадовими особами боржника вимог діючого законодавства України та не має можливості надати податковому органу будь-які документи фінансово-господарської діяльності та бухгалтерського обліку, вимоги до розпорядника майна щодо витребування у нього наведених в заяві документів задоволенню не підлягають. 
Відповідно до пункту 85.1. статті 85 Податкового кодексу України, забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.
Згідно з положеннями пункту 85.2. статті 85 Податкового кодексу України, обов`язок платника податків надати посадовим (службовим) особам контролюючого органу у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, виникає після початку самої перевірки.
Пунктом 85.4. статті 85 Податкового кодексу України, передбачено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.
Згідно з пунктом 85.8. статті 85 Податкового кодексу України посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Слід зазначити, що у поданій заяві контролюючий орган просить суд витребувати саме оригінали документів, а не їх засвідчені копії, що не передбачено вищезазначеними нормами Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 85.6. статті 85 Податкового кодексу України, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акту в ньому вчиняється відповідний запис.
Складений згідно з положеннями пункту 85.6. статті 85 Податкового кодексу України Акт ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутній, до матеріалів справи не долучався, що свідчить про відсутність порушеного права контролюючого органу у спірних правовідносинах.
Обґрунтованість такого висновку підтверджується правовими висновками, наведеними в постанові Верховного Суду від 30.05.2023 у справі № 904/5635/19(904/9817/21), у пункту 7.3 якої зазначається, що "...за відсутності у матеріалах справи належним чином складеного та оформленого акту, що засвідчує факт відмови Відповідача або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу, або що засвідчує факт відмови Відповідача від проведення документальної або від фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, або від допуску посадових осіб контролюючого органу, що був би складений із зазначенням переліку документів, які Відповідачу запропоновано подати, а у разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта – із вчиненням відповідного запису (пункт 85.6 статті 85 ПК України), суд погоджується з правильним висновком апеляційного суду про відсутність порушеного права Позивача у спірних правовідносинах". 
Верховним Судом у постанові від 12.07.2023 у справі № 380/13588/23 наведені наступні правові висновки: "У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Порядок надання платниками податків документів до податкової перевірки регламентовано статтею 85 Податкового кодексу України.
З аналізу наведених положень Податкового кодексу України вбачається, що, дійсно, надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. У разі ненадання платником податків документів для проведення перевірки, у контролюючого органу є законні підстави провести перевірку з використанням наявної у нього податкової інформації щодо задекларованих позивачем сум податкових зобов`язань та визнати ці суми непідтвердженими документально.
Обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6. статті 44 Податкового кодексу України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами.
Положення пункту 44.6. статті 44 Податкового кодексу України вимагають наявності документів на час складення податкової звітності, встановлює правило щодо надання платником податків документів для перевірки, а також юридичний наслідок недотримання цього правила як виключення факту наявності документів на час складення податкової звітності. Вона є складовою механізму правового регулювання податкового обліку і не входить в будь-яку конкуренцію з процесуальними нормами, якими встановлені правила доказування в адміністративному судочинстві.".
Також колегія суддів звертає увагу на норми підпункту 20.1.38. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України, на які посилається ІНФОРМАЦІЯ_1 в апеляційній скарзі, як на підставу для звернення з заявою про витребування у керівника боржника оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів в межах справи № 908/494/26 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 ".
Так, згідно з підпунктом 20.1.38. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду із заявою про вилучення оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів у випадках, передбачених цим Кодексом.
Проте, в силу пункту 85.5. статті 85 Податкового кодексу України, забороняється вилучення оригіналів первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів за винятком випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження існування кримінального провадження щодо несплати податків Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_3 " та звернення ІНФОРМАЦІЯ_12 до господарського суду із заявою про вилучення оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів в межах такого кримінального провадження.
У постанові Верховного Суду від 14.03.2023 у справі № 640/5814/21 наведені наступні правові висновки: "У Податковому кодексі України немає визначення поняття вилучення документів правоохоронними органами. 
Поряд з цим питання вилучення (виїмки) документів врегульовано положеннями Кримінально - процесуального кодексу України.
Відповідно до положень статті 160 Кримінально - процесуального кодексу України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку); тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Особа, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і оригіналів або копій документів, зобов`язана залишити володільцю речей і оригіналів або копій документів опис речей і оригіналів або копій документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді, суду. На вимогу володільця особою, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, має бути залишено копію вилучених оригіналів документів (стаття 165 Кримінально - процесуального кодексу України).
Отже, у разі вилучення (виїмки) оригіналів або копій документів володільцю таких надається опис вилучених документів чи їх копій, а також на вимогу володільця має бути залишено копії вилучених оригіналів документів.
Факт вилучення документів відображається у протоколі слідчої дії.
З аналізу вказаних норм вбачається, що вилучення (виїмка) документів може бути проведено виключно на підставі ухвали слідчого судді, суду і таке вилучення (виїмка) має бути підтверджено документально, описом, протоколом слідчої дії, тощо.
Також частиною 2 статті 93 Кримінально - процесуального кодексу України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Отже, у разі надходження запиту (вимоги) про витребування (надання) документів від правоохоронного органу (сторони обвинувачення) органи державної влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, службові та фізичні особи надають запитувані документи, відомості, речі та інше.
При цьому Суд звертає увагу, що надання документів на запит (вимогу) про витребування документів не є тотожним вилученню (виїмці) документів, це різні процесуальні дії, мають різні процедури вчинення (призначення), регулюються різними правовими нормами та мають різні правові наслідки.
Отже, норми Податкового кодексу України не наділяють контролюючий орган повноваженнями щодо звернення до суду із клопотанням чи позовом про зобов`язання (витребування) платника податків надати необхідні для проведення перевірки документи.".
Також, колегія суддів звертає увагу, що законодавством України не визначається стадія процедури банкрутства, на якій виникає необхідність проведення перевірки, а тому податковий орган не позбавлений права на будь-якій стадії провести позапланову перевірку, вчинивши всі необхідні дії визначені Податковим кодексом України для реалізації свого права на проведення такої перевірки. 
При цьому, у разі ухилення боржника від проведення позапланової перевірки, законодавством передбачені заходи впливу, зокрема адміністративна відповідальність. 
Слід також зазначити, що проведення процедури банкрутства суб`єкта підприємницької діяльності згідно з приписами законодавства про банкрутство не залежить від факту можливості або неможливості провести перевірку банкрута податковим органом. Взаємовідносини між податковим органом як органом державного контролю та платником податків урегульовані спеціальними нормами Податкового кодексу України, а процедура банкрутства врегульована Кодексом України з процедур банкрутства, норми якого, як і норми Податкового кодексу України, не містять положень про те, що підприємство банкрут не може бути ліквідоване за рішенням суду чи ліквідаційна процедура має бути продовжена у зв`язку з неможливістю проведення перевірки банкрута податковим органом.
Тобто, обставини, пов`язані з виконанням податковим органом своїх повноважень, не можуть бути підставами для зупинення процесу ліквідації господарюючого суб`єкта, а також бути перешкодою для завершення провадження у справі про банкрутство за наявності передбачених законодавством про банкрутство підстав.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви податкового органу.
Отже, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не спростував висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення.
З огляду на викладене, доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи та спростовуються вищевикладеним.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатом апеляційного перегляду справи колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення, - ухвали Господарського суду Запорізької області від 18.06.2026 у справі № 908/494/26, відсутні, тому у відповідності до статті 276 Господарського процесуального кодексу України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
В силу частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства та статті 287 Господарського процесуального кодексу України дана постанова апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
З підстав наведеного та керуючись статтями 3, 13, 74 - 80, 129, 269, 270, 275 - 284, 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.06.2026 у справі № 908/494/26 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.06.2026 у справі № 908/494/26 - залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ІНФОРМАЦІЯ_1 .

4. Матеріали справи № 908/494/26 повернути до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України та статтею 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повна постанова складена та підписана 06.08.2026.

Головуючий суддя ОСОБА_1 

Суддя ОСОБА_2 

Суддя ОСОБА_3