печерський районний суд міста києва
Справа № 757/51298/25-п 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2026 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
29.09.2025 о 00 год. 05 хв. в м. Київ по бульв. Лесі Українки, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме електросамокатом Jet, н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці за допомогою газоаналізатора Alcotester Drager 7510 ARLM 0292, що підтверджується тестом № 1226, результат становить 0,40 проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а. Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
21.10.2025 від захисника ОСОБА_2 - адвоката Пальчика М. О. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. З письмовими матеріалами справи захисник ознайомився 24.10.225, що підтверджується відповідною розпискою.
12.05.2026 захисник Пальчик М. О. звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи на іншу дату.
Також 12.05.2026 захисник Пальчик М. О. отримав копію долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції та свідчить про повне ознайомлення захисника з матеріалами даної справи. Вказане підтверджується відповідною розпискою, долученою до матеріалів справи.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки про виклик за контактним номером телефону НОМЕР_2. Про поважність причин неприбуття до суду не повідомив та доказів, що підтверджують поважність своєї відсутності, не надав.
Захисник Пальчик М. О. в ходу розгляду справи просив застосувати до ОСОБА_2 покарання у виді штрафу без позбавлення права на керування транспортними засобами. В ході своєї промови послався на позицію Київського апеляційного суду, сформовану у постанові суду від 08.06.2026 по справі № 758/20778/25, знеособлений примірник якої долучив до матеріалів справи. 
Вислухавши позицію захисника, дослідивши матеріали провадження у справі про адміністративне правопорушення, надходжу таких висновків.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду №1103 від 17 грудня 2008 року.
Згідно з п. 1 розділу 1 Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 6 розділу 1 Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відеозаписом з портативних відеореєстраторів поліцейських № 474366, № 473609, дослідженим в судовому засіданні, зафіксовано, що в ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що вживав алкогольні напої у кількості 2 чарок напою «Єгермейстер» та те, що йому раніше не було відомо про заборону керування електросамокатами після вживання алкогольних напоїв. До початку проходження огляду на місці зупинки ОСОБА_2 надано герметично запакований мундштук, який після перевірки останнім розпаковано та встановлено в газоаналізатор «Драгер». Після підготовки приладу до тестування ОСОБА_2 за допомогою приладу «Драгер» пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. За результатами дослідження прилад показав позитивний результат - 0,40 проміле. З вказаним результатом ОСОБА_2 погодився, після чого працівники поліції перейшли до оформлення адміністративних матеріалів (час на записі 06 год. 20 хв. - 09 год. 07 хв.).
З урахуванням викладеного суддя надходить висновку, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме даними, які містяться в:
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 467889;
- відеозаписі з портативних відеореєстраторів поліцейських № 474366, № 473609;
- результатах тесту Драгер ARLM-0292, тест 1226;
- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.
Щодо клопотання захисника про незастосування до ОСОБА_1 такого виду стягнення як позбавлення права керування транспортним засобом, суддя вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до положень Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24 лютого 2023 року №2956-IX (із змінами, внесеними згідно із Законом №3220-IX від 30 червня 2023) передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають при використанні транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та створенні/використанні інфраструктури для них (ст. 2 Закону). 
У статті 1 Закону, серед інших понять визначено, що: 
1) легкий персональний електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;
2) низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Таким чином, вказаним нормативно-правовим актом визначено, що легкі електричні транспортні засоби є транспортними засобами і вони поділяються на дві категорії:
1) легкий персональний електричний транспортний засіб: має від одного колеса, електродвигун потужністю до 1000 Вт і розвиває максимальну швидкість до 25 км/год. (до цієї категорії підпадають всі прокатні самокати);
2) низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб: має від двох коліс та може їхати зі швидкістю 10-50 км/год. (пристрої, які їдуть зі швидкістю понад 50 км/год не підпадають в ці категорії й розглядатимуться як мотоцикли).
Аналогічні поняття легких електричних транспортних засобів визначені і у статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» (закон в редакції Закону №3492-ІV від 23 лютого 2006 зі змінами).
Отже, з набуттям чинності Законом України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24 лютого 2023 року № 2956-IX (із змінами внесеними згідно із Законом №3220-IX від 30 червня 2023), керування легким електричним транспортним засобом (елетросамокатом) в стані алкогольного сп`яніння тягне відповідальність, встановлену ст.130 КУпАП.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною та не передбачає можливості застосування до особи - водія, визнаної судом винною у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами незалежно від того, чи потребує транспортний засіб посвідчення на право керування транспортними засобами відповідної категорії чи ні, оскільки вищезгаданий вид покарання є частиною основного покарання, передбаченого санкцією статті.
Окрім того, як зазначено в постанові об`єднаної палати ККС у складі ВС від 04.09.2023 у справі №702/301/20, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною ст.ст. 286, 286-1 КК України, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Суд касаційної інстанції у вищезазначеному рішенні, яке є обов`язковим для врахування судам всіх інстанції, окремо підкреслив, що особи, які керують транспортним засобом без достатніх теоретичних і практичних знань та без посвідчення водія, створюють підвищену суспільну небезпеку, а тому превентивна мета додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом в такому разі набуває особливого значення.
За викладених підстав, на переконання суду перешкоди для застосування санкції у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами в даному випадку відсутні.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень необхідним і достатнім буде адміністративне стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись, ст. ст. 130, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, суддя, -. 
П О С Т А Н О В И В :
Визнати ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.
У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько