Справа № 489/3783/26 
Провадження № 2/489/2381/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

15 липня 2026 року м. Миколаїв 
Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Микульшиної Г.А.,
із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, треті особи: ОСОБА_3 ; приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Шульгач Роман Сергійович,
встановив:
В квітні 2026 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 із використанням системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною. 
Свої вимоги мотивував тим, що 24.11.2000 між ОСОБА_2 , від імені якого діяв на підставі доручення ОСОБА_5 , з однієї сторони та ОСОБА_6 (матір`ю позивача) з іншої було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким ОСОБА_6 набула право власності (купила) 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 . Вказаний договір був зареєстрований на Універсальній біржі «Південь». Всі умови договору сторони виконали, проте договір не було посвідчено нотаріально. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. Після її смерті, серед іншого, відкрилась спадщина у вигляді належної їй 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 . Спадкоємцем після її смерті є її син – позивач ОСОБА_1 , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері, звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою. Проте на теперішній час позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно, оскільки договір купівлі-продажу частки домоволодіння не був посвідчений нотаріально. 
Посилаючись на викладене, позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1697 від 24.11.2000, укладений на Універсальній біржі «Південь» та зареєстрований в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 27.11.2000 за реєстровим номером 6947 та записано у реєстрову книгу № 29, відповідно до умов якого ОСОБА_2 , від імені якого на підставі доручення діяв ОСОБА_5 , продав, а ОСОБА_6 купила частку домоволодіння АДРЕСА_1 . 
Відповідно до ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 06.05.2026 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні; витребувано у ПН ММНО Шульгач Р.С. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Витребувані відомості надійшли на адресу суду 25.05.2026. Зі змісту витребуваної спадкової справи вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_6 , окрім позивача ОСОБА_1 , прийняв також її інший син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
01.06.2026 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Антонюк Т.О. надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 .
Згідно ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 01.06.2026 залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 ; закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. 
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Антонюк Т.О. не з`явились, повідомлені судом про розгляд справи належним чином, від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, шляхом направлення рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та судової повістки. Направлена на його адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, від нього 01.06.2026 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. 
Третя особа ПН ММНО Шульгач Р.С. в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином. 
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 8, зворотня сторона). 
24.11.2000 між ОСОБА_2 , який діяв від імені та на підставі доручення ОСОБА_5 , як продавцем та  ОСОБА_6 як покупцем, був укладений договір № 1697 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 . Вказаний договір зареєстрований на Універсальній біржі «Південь» № 1697 (а.с. 11).
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача – ОСОБА_6 (а.с. 9). Після її смерті відкрилась спадщина, серед іншого, у вигляді частини домоволодіння АДРЕСА_1 .
Згідно копії спадкової справи № 21/2022, заведеної ПН ММНО Шульгач Р.С. після смерті ОСОБА_6 , наданої на запит суду, позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_6 (а.с. 33-107). Окрім позивача, спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняв також ОСОБА_3 – третя особа по справі. 
В той же час, відповідно до постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.04.2026 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 у вигляді частини домоволодіння АДРЕСА_1 , оскільки подані документи не відповідають вимогам законодавства, проавоустановлюючий документ неможливо прийняти для оформлення спадщини (договір не був посвідчений нотаріально). 
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу підписаний сторонами власноручно. На теперішній час ніхто із сторін цього договору вимог щодо порушення їх прав не заявив.
Після укладання договору купівлі-продажу частини домоволодіння, а саме 27.11.2000, покупцем було зареєстровано право власності в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 6947, яке на час виникнення спірних правовідносин мало повноваження реєстраційного органу.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
За змістом ст. ст. 57, 58 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.
Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 01.12.1995, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Приписами ст. 224 ЦК УРСР встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Згідно із ст. 225 ЦК УРСР право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.
За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).
Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.
У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.
Позивач на теперішній час не має можливості реалізувати свої спадкові права щодо отримання спадщини після смерті своєї матері, яка була покупцем за договором, оскільки даний договір купівлі-продажу квартири не було посвідчено нотаріально.
З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири його сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права відносно нерухомого майна, договір виконано повністю, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Оскільки позивач не просить відшкодувати йому судові витрати, тому з урахуванням диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за можливе не здійснювати розподіл судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК та віднести судові витрати на рахунок позивача.
Керуючись статтями 141, 263-265 ЦПК України, суд –
вирішив:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1697 від 24.11.2000, укладений на Універсальній біржі «Південь» та зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 27.11.2000 за реєстровим № 6947, відповідно до якого ОСОБА_5 , від імені якого на підставі довіреності діяв ОСОБА_2 , продав, а ОСОБА_6 купила 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судові витрати залишити за позивачем  ОСОБА_1 .
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;
відповідач: ОСОБА_2 , остання відома адреса: АДРЕСА_1 ; 
третя особа: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ; 
третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Шульгач Роман Сергійович, адреса: м. Миколаїв, Херсонське шосе, 10/1.
Повний текст рішення складено 15.07.2026.
Суддя Г.А. Микульшина