ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2026 року | м. Дніпро | справа № 160/10384/25

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач),
суддів: Чабаненко С.В., Білак С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 червня 2026 року в адміністративній справі №160/10384/25 (головуючий суддя першої інстанції Маковська О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов?язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И В: 

Позивач 10.04.2025 року звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 13.03.2025 №046350016491 в частині розрахунку призначеної пенсії за віком на пільгових умовах у розмірі відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» без урахування ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;
- зобов?язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок і виплату з урахуванням раніше виплачених сум призначеної пенсії за віком на пільгових умовах, у розмірі відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, з 11.06.2024 р., тобто з дати, визначеної в резолютивній частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 року по справі № 160/20493/24.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 червня 2026 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не врахування ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до рішення від 13.02.2025 №046350016491.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 11.06.2024 перерахунок і виплату пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до абзацу 3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини у справі, оскільки предметом розгляду справи було право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, тому питання щодо обчислення розміру пенсії (наявність чи відсутність у позивача права за умови наявності відповідного стажу) за нормами статті 8 Закону №345-VI судом першої інстанції не розглядалось.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2024, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.02.2025 у справі №160/20493/24 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19.06.2024 Nє 046350016491 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування». Зобов?язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 Nє213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з урахуванням Рішення Конституційного Суду №є1-p/2020 від 23.01.2020, починаючи з дати звернення її з заявою про призначення пенсії, тобто з 11.06.2024 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
На виконання вказаного судового рішення пенсійним органом рішенням від 13.03.2025 №046350016491 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 та встановлено доплату за понаднормовий стаж (за сім років) відповідно до абз.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування».
Не погодившись із діями відповідача щодо обрахунку розміру пенсії без застосування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», позивач оскаржила такі дії до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі по тексту - Закон №1058) визначено, що пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.
Відповідно абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону №1058 мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Статтею 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці») така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
При цьому, таке право не пов`язано з поданням заяви про перерахунок пенсії, воно також кореспондується з нормою, викладеною у ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка встановлює, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Згідно протоколу Форма РС-право страховий стаж позивача становить 25 років 1 місяць 22 дні, стаж за Списком №1 - 15 років 11 місяців 18 днів, що відповідає нормам абз. 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Проте, проведений відповідачем розрахунок призначеної пенсії позивача за віком на пільгових умовах відповідно до Закону №1058 здійснено без врахування ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058, що позбавляє останнього гарантованого законом права на отримання мінімальної пенсії шахтаря, оскільки мінімальний розмір пенсії за віком особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначається у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, при моєму пільговому стажі роботи в підземних умовах не менш як 20 років.
З огляду на викладене, дії відповідача, які виразились у не застосуванні при обчисленні позивачу розміру пенсії порядку, встановленого ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати призначення пенсії 11.06.2024 року, є протиправними.
Апеляційний суд зазначає, що позивач не повинен звертатись до відповідача з окремою заявою відповідно до пункту 1.8 Порядку № 22-1, оскільки право на обчислення призначеної пенсії з урахуванням особливостей, передбачених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацом 3 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», чинним законодавством не ставиться в залежність від подання такої заяви, а випливає безпосередньо з приписів зазначених правових норм, які пенсійний орган повинен був застосувати при обчисленні пенсії позивача.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову саме з 11.06.2024 рокеу, оскільки невірне нарахування розміру пенсії позивачу проведено за явної вини пенсійного органу.
Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом рішення суду в цій частині не переглядається.
Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 червня 2026 року в адміністративній справі №160/10384/25 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 червня 2026 року в адміністративній справі №160/10384/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Чабаненко 

суддя С.В. Білак