| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/16786/24 Суддя (судді) першої інстанції: Василь НЕПОЧАТИХ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Компанієць І.Д., Кузьмишиної О.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області до Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «БФ ТЕРАСАПРАЙМБУД» про визнання протиправною та скасування вимоги
В С Т А Н О В И В :

23.12.2024 Куликівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області звернулася до суду з позовом до Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «БФ ТЕРАСАПРАЙМБУД», в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області від 27 січня 2024 року № 262518-13/2868-2024 щодо усунення виявлених перевіркою закупівлі порушень законодавства, відображених в акті перевірки закупівель від 09 серпня 2024 року № 18-30/13.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачем проведено перевірку закупівлі ID: UA-2023-07-24-004739-a «Капітальний ремонт проїзної частини по вул. Незалежності (від вул. Героїв Чорнобиля до пров, 2 А. Галушки) в смт. Куликівка, Чернігівського району, Чернігівської області» (45230000-8 - Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь). На підставі акта перевірки закупівель від 09 серпня 2024 року № 18-30/13 відповідач направив позивачу вимогу щодо усунення виявлених перевіркою закупівель порушень законодавства від 27 серпня 2024 року № 262518-13/2868-2024 по закупівлі ID: UA-2023-07-24-004739-a. Вказує, що висновки перевірки не відповідають чинному законодавству України, є необґрунтованими та безпідставними, тому позивач вважає, що вимога Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області щодо усунення виявлених перевіркою порушень законодавства від 27 серпня 2024 року № 262518-13/2868-2024 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що за результатами контрольних обмірів, проведених 16.07.2024 комісією за участю представників замовника, підрядника та технічного нагляду, виявлено завищення обсягів виконаних робіт на суму 1 051 929,01 грн (з ПДВ), а також дійшов висновку про доведеність недоліків з влаштування верхнього шару асфальтобетонного покриття вартістю 3 841 674,88 грн. Суд визнав спірну вимогу такою, що прийнята в межах повноважень відповідача та відповідає критеріям обґрунтованості, і відмовив у скасуванні вимоги в цілому, включаючи її пункти про розгляд питання притягнення винних осіб до відповідальності та про забезпечення відшкодування коштів.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.
Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, такими доводами:
1) акт контрольних обмірів від 16.07.2024 складений за наслідками виключно візуального огляду - без застосування спеціальної техніки, без розкриття (зняття) верхнього шару покриття, без відбору кернів чи інших інструментальних досліджень, а тому висновок про «відсутність» ямкового ремонту є недоведеним, оскільки перевірити приховану під шаром роботу візуально неможливо;
2) висновок відповідача є внутрішньо суперечливим: якщо акт констатує наявність верхнього шару асфальтобетону на дільниці, а склад робіт за шифром КР18-8-1 передбачає як завершальну операцію «укладання та розрівнювання асфальтобетонної суміші», то наявність цього шару логічно доводить, а не спростовує, виконання ямкового ремонту;
3) виконання робіт підтверджується записами загального журналу робіт, актом на закриття прихованих робіт № 5 та товарно-транспортними накладними на перевезення асфальтобетонної суміші; акт форми КБ-2в підписаний на суму, що дорівнює договірній ціні (7 599 929,56 грн), тобто перевищення договірної ціни підрядником не допущено;
4) суд першої інстанції безпідставно відмовив у зупиненні провадження у справі до вирішення справи № 927/697/24, в межах якої ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2024 призначено судову будівельно-технічну експертизу з питань відповідності виконаних робіт проєктно-кошторисній документації та будівельним нормам, причин виявлення недоліків та вартості відновлювальних робіт, - обставини, які, на переконання позивача, мають значення для правильного вирішення цієї справи.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2025 відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції, та після її надходження, ухвалою від 24.11.2025 призначено до слухання у порядку письмового провадження. 
Слухання справи продовжувалось з поважних причин. 
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції.
Позивачем також подано клопотання про зупинення провадження у справі № 620/16786/24 до набрання законної сили рішенням суду по справі № 927/697/24 та № 737/695/24.
Перевіривши доводи клопотання, колегія суддів вважає його не обгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
Аналіз наведеної правової норм свідчить, що суд має зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої і набрання відповідним судовим рішенням чинності.
Разом з тим, відповідно до ч.1, 2 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, в межах даної адміністративної справи суд має надати оцінку правомірності прийняття Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області вимоги від 27 січня 2024 року № 262518-13/2868-2024 щодо усунення виявлених перевіркою закупівлі порушень законодавства, відображених в акті перевірки закупівель від 09 серпня 2024 року № 18-30/13 на час її прийняття.
Натомість позивач у клопотанні про зупинення провадження не довів, що дану справу неможливо розглянути без попереднього розгляду Господарської справи № 927/697/24 та Кримінальної справи № 737/695/24 та не зазначив, як рішення у цих справах будуть впливати на оцінку правомірності прийняття відповідачем спірної вимоги.
Обов`язковою умовою застосування цієї підстави є наявність саме судового рішення в іншій справі, яке набрало законної сили і встановлює факти, що мають преюдиційне значення для цієї справи (частина четверта статті 78 КАС України), а не сама лише обставина відкриття провадження в іншій справі чи призначення в її межах експертизи.
На момент ухвалення рішення судом апеляційної інстанції ні у справі № 927/697/24, ні у кримінальному провадженні № 737/695/24 остаточного судового рішення, яким би на підставі експертного дослідження встановлювались юридичні факти щодо якості та обсягу спірних робіт, не існувало - у господарській справі лише призначено експертизу. Крім того, предметом справи № 927/697/24 є зобов`язання підрядника усунути гарантійні недоліки за договором підряду, тоді як предметом цієї справи є законність вимоги суб`єкта владних повноважень до Ради - тобто йдеться про різні предмети та підстави позовів, які не перебувають у стосунках обов`язкової взаємообумовленості в розумінні статті 236 КАС України.
Таким чином, судом не встановлено необхідних умов для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України, до набрання законної сили судовими рішеннями у справах № 927/697/24 та № 737/695/24.
Враховуючи викладене, суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про зупинення провадження у справі.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою з огляду на таке.
Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Куликівською селищною радою, як замовником, оприлюднено інформацію в електронній системі закупівель за номером ID: UA-2023-07-24-004739-a «Капітальний ремонт проїзної частини по вул. Незалежності (від вул. Героїв Чорнобиля до пров. 2 А. Галушки) в смт. Куликівка, Чернігівського району, Чернігівської області» (45230000-8 - Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь).
За результатами проведення відкритих торгів з особливостями за номером ID: UA-2023-07-24-004739-a, Куликівською селищною радою, з однієї сторони і ТОВ «БФ ТЕРАСАПРАЙМБУД» (далі - підрядник), з іншої сторони, уклали договір від 08.08.2023 № 87/05-23 (далі - Договір) відповідно до якого підрядник зобов`язується у відповідності до умов даного Договору виконати роботи з «Капітальний ремонт проїзної частини по вул. Незалежності (від вул. Героїв Чорнобиля до пров. 2 А. Галушки) в смт. Куликівка, Чернігівського району, Чернігівської області» код ДК 021:2015:45230000-8 «Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь», а Замовник зобов`язується прийняти ці роботи та оплатити їх.
Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області проведено перевірку закупівлі, здійсненої Куликівською селищною радою за договором про закупівлю, з сумою оплати 7599929,56 грн. (в тому числі ПДВ 1266654,93 грн.), на підставі якої складено акт перевірки закупівель Куликівської селищної ради від 09.08.2024 № 18-30/13.
Згідно акту перевірки закупівель відповідачем встановлено, зокрема, що відповідно до наданих копій документів, роботи з капітального ремонту за Договором виконані в повному обсязі та вчасно, що підтверджено актом приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) № 1 від 15.08.2023 за серпень 2023 року, підписаного 15.08.2023 «Замовником», «Підрядником» та представником технічного нагляду.
ТОВ «БФ «ТЕРАСАПРАЙМБУД» виконано роботи з капітального ремонту за Договором на загальну суму 7599929,56 грн., з яких зворотні суми 32073,55 грн.
З метою встановлення достовірності фактично виконаних робіт, в ході проведення перевірки, Куликівській сільській раді направлено запит від 16.07.2024 № 2 щодо проведення контрольних обмірів.
Комісією у складі представника Замовника - першого заступника Куликівського селищного голови Сосімович Т.С., Підрядника - директора ТОВ «БФ «Терасапраймбуд» Барсегян З.Х., інженера технічного нагляду - Шурика Р.В. здійснено контрольні обміри проведених робіт на об`єкті: «Капітальний ремонт проїздної частини по вул. Незалежності (від вул. Героїв Чорнобиля до пров. 2 А. Галушки) в смт. Куликівка, Чернігівського району, Чернігівської області, код ДК 021:2015: 45230000-8 «Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь».
Контрольні обміри проведено в присутності головних державних фінансових інспекторів Управління Мартиновича P.O. та Височенка В.М.
Контрольні обміри обсягів робіт проведено шляхом співставлення обсягів робіт, що зазначені в акті приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в з фактично виконаними роботами, які є доступними для обміру та огляду. Обміри здійснювались приладами, наданими підрядною організацією.
За результатами контрольних обмірів обсягів робіт встановлено завищення обсягів робіт на загальну суму 1051929,01 гри, в т.ч. ПДВ 145321,50 грн.
27.08.2024 Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області пред`явило позивачу вимогу № 262518-14/2868-2024 щодо усунення виявлених перевіркою порушень законодавства.
У вказаній вимозі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області вимагає:
1) розглянути результати проведеної перевірки закупівель та питання щодо притягнення у порядку, встановленому законодавством, до відповідальності працівників Куликівської селищної ради, винних у допущеному порушенні;
2) забезпечити відшкодування зайво сплачених коштів в сумі 1051929,01 грн., відповідно до норм статей 193, 199, 217, 218 Господарського кодексу України та статей 526, 611, 629 Цивільного кодексу України. У випадку неможливості забезпечення відшкодування у вищезгаданому порядку, розглянути питання щодо відшкодування шкоди (збитків) з винної особи відповідно до норм статей 130-136 КЗпП України.
Позивач, не погоджуючись з такою вимогою відповідача, звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 № 2939-XII (далі - Закон № 2939-XII).
Відповідно до статті 1 Закону №2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).
Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, Бюджетним кодексом України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.
Отже, Державна аудиторська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю відповідно до п. 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 (далі - Положення).
Відповідно до ч. 1 ст.2 Закон № 2939-XII та підп. 2 п. 4 Положення Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль у міністерствах, інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах, суб`єктах господарювання державного сектору економіки, в тому числі суб`єктах господарювання, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належать суб`єктам господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно.
Відповідно до п. 1, п. 3 Положення про Північний офіс Держаудитслужби, затвердженого Наказом Держаудитслужби від 02.06.2016 №23 Північний офіс Держаудитслужби (далі - Офіс) підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом. Основним завданням Офісу є реалізація повноважень Держаудитслужби на території Вінницької, Житомирської, Київської, Черкаської, Чернігівської областей, а також на території інших областей за дорученням Голови Держаудитслужби та його заступників та в місті Києві.
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі (частина 2 статті 2 Закону №2939-XII).
Згідно частини 1 статті 4 Закону №2939-XII інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
Згідно статті 11 Закону №2939-XII плановою виїзною ревізією вважається ревізія у підконтрольних установах, яка передбачена у плані роботи органу державного фінансового контролю і проводиться за місцезнаходженням такої юридичної особи чи за місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна ревізія.
Планова виїзна ревізія проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності підконтрольних установ за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного фінансового контролю не частіше одного разу на календарний рік.
Порядок проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 (далі - Порядок № 550).
Щодо правової природи вимоги як предмета судового контролю, колегія суддів підтримує застосований судом першої інстанції підхід, за яким вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на корегування діяльності підконтрольної установи, є індивідуально-правовим актом, який породжує права та обов`язки для адресата незалежно від того, чи наказує кожен її окремий пункт ухвалити конкретне рішення, а тому підлягає судовому контролю в порядку адміністративного судочинства. Даний висновок знайшов своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 820/3534/16, постановах Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 826/3350/17, від 22.12.2022 у справі № 826/13003/17, від 19.03.2026 у справі № 160/17663/22.
Колегія суддів звертає увагу, що в постанові від 22.12.2022 у справі № 826/13003/17 Верховний Суд прямо вказав: обов`язковість вимог органу державного фінансового контролю, передбачена статтями 10 та 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», не залежить від того, чи зобов`язує конкретний пункт вимоги адресата ухвалити визначене рішення. З цього випливає, що пункт спірної вимоги про необхідність «розглянути питання щодо притягнення у порядку, встановленому законодавством, до відповідальності працівників, винних у допущеному порушенні» є складовою частиною правомірно прийнятого індивідуально-правового акта і сам собою не свідчить про перевищення відповідачем повноважень, а лише покладає на позивача обов`язок організаційного, а не майново-стягувального характеру.
Щодо пункту вимоги про забезпечення відшкодування зайво сплачених коштів, колегія суддів враховує стійку практику Верховного Суду, згідно з якою вимога контролюючого органу не є актом примусового стягнення збитків: такі збитки відшкодовуються або в добровільному порядку, або за рішенням суду за окремим позовом органу державного фінансового контролю (постанова Верховного Суду від 27.07.2024 у справі № 160/12986/21). Водночас саме по собі зазначення в тексті вимоги про необхідність забезпечити відшкодування коштів не є перевищенням повноважень, оскільки не породжує самостійного виконавчого провадження, а є констатацією обов`язку підконтрольної установи вжити передбачених законом заходів, включаючи звернення до суду за необхідності. Суд першої інстанції правильно застосував наведені норми та узгоджену практику Верховного Суду, а доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.
Щодо суті виявленого порушення. Із матеріалів справи вбачається, що висновок відповідача про завищення обсягів робіт ґрунтується на результатах контрольних обмірів, проведених 16.07.2024 комісією за участю представників замовника (позивача), підрядника та інженера технічного нагляду, а також посадових осіб Управління. Контрольні обміри проведено шляхом порівняння обсягів, зазначених в акті приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в, із фактично виконаними та доступними для огляду роботами.
Позивач посилається на те, що ямковий ремонт покриття не міг бути перевірений, оскільки його результат перекритий верхнім шаром асфальтобетону, у зв`язку з чим представник технічного нагляду підписав акт контрольних обмірів із відповідним застереженням. Колегія суддів зазначає, що саме це застереження і стало підставою для висновку відповідача: якщо шар ямкового ремонту фізично перекритий суцільним верхнім шаром покриття, введеним в акт КБ-2в як окрема, самостійно оплачувана позиція, то оплата обох операцій одночасно - і локального ямкового ремонту (шифр КР18-8-1), і суцільного влаштування нового верхнього шару на тій самій ділянці - призводить до подвійного обрахунку вартості того самого фізичного результату.
При цьому склад робіт за шифром КР18-8-1 (за даними програмного комплексу «АВК», не спростованими позивачем жодним альтернативним розрахунком чи висновком спеціаліста) включає операцію укладання та розрівнювання асфальтобетонної суміші як завершальну стадію саме локального ямкового ремонту, а не суцільного влаштування нового шару покриття проїзної частини за окремою кошторисною позицією. Позивач, стверджуючи протилежне тлумачення норми, не подав ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції висновку будівельно-технічної експертизи або іншого належного доказу, який спростовував би зміст і обсяг робіт, визначені кошторисними нормами та Кошторисними нормами України «Настанова з визначення вартості будівництва», затвердженими наказом Мінрегіону від 01.11.2021 № 281.
Крім того, відповідач у цій справі не обмежився висновками візуальних обмірів. Матеріалами справи, а саме - відзивом на позовну заяву, підтверджується, що за результатами вилучення виконавчої документації в межах кримінального провадження та проведеного в цьому провадженні лабораторного дослідження (протокол випробувань матеріалів ТОВ «Укрдор`якість» від 29.11.2023 № 641) складено висновок судового експерта Київського НДІСЕ (Чернігівське відділення) від 26.06.2024 № 677/24-24, яким встановлено, що влаштований верхній шар покриття не відповідає вимогам ДСТУ Б В.2.7-119:2011 та ДБН В.2.3-4:2015 за фізико-механічними показниками, коефіцієнтом ущільнення та зерновим складом суміші.
Позивач, заперечуючи проти цих висновків, не подав жодного альтернативного лабораторного дослідження чи висновку спеціаліста, який спростовував би результати протоколу випробувань ТОВ «Укрдор`якість» від 29.11.2023 № 641 та висновку експерта від 26.06.2024 № 677/24-24, обмежившись доводами про недостатність саме контрольних обмірів.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Хоча в спорах про оскарження рішень суб`єкта владних повноважень тягар доведення правомірності рішення покладається на відповідача, це не звільняє позивача від обов`язку спростувати належними та допустимими доказами конкретні фактичні обставини, на яких ґрунтується оскаржуване рішення, якщо позивач заперечує саме ці обставини, а не компетенцію чи процедуру відповідача. 
Колегія суддів також враховує, що акт контрольних обмірів підписаний представниками як замовника, так і підрядника без заперечень щодо самого факту та порядку проведення обмірів, а застереження стосувалося виключно неможливості візуальної перевірки прихованих робіт, що не є доказом наявності таких робіт, а лише вказує на неможливість їх підтвердження - тобто ризик недоведеності обсягу фактично покладається на сторону, яка мала первинно зафіксувати приховані роботи актами на приховані роботи в порядку, передбаченому будівельними нормами, чого позивачем зроблено не було.
Довід апеляційної скарги про те, що вартість виконаних робіт за актом форми КБ-2в дорівнює договірній ціні і підрядник не вийшов за її межі, не має самостійного значення для цього спору, оскільки предметом перевірки органу державного фінансового контролю є не дотримання договірної ціни як такої, а відповідність оплачених обсягів і якості робіт фактично виконаним та нормативно якісним роботам; перевищення договірної ціни і завищення обсягів/якості оплачених робіт у межах цієї ціни - це різні за змістом порушення.
Щодо відмови у зупиненні провадження у справі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для зупинення провадження у справі до вирішення справ № 927/697/24 та № 737/695/24, з огляду на висновки, викладені вище при розв`язанні клопотання про зупинення провадження у справі апеляційним судом.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність відповідачем факту завищення обсягів та вартості виконаних робіт і, відповідно, про правомірність спірної вимоги в цілому, включно з її організаційними та компенсаційними пунктами.
Щодо інших доводів апелянта колегія суддів враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені позивачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області до Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «БФ ТЕРАСАПРАЙМБУД», про визнання протиправною та скасування вимоги - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Колегія суддів: О.В. Карпушова 

І.Д. Компанієць

О.М. Кузьмишина