1	Справа № 335/517/26  2/335/1124/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Сиротенко В.К., за участю секретаря судового засідання Кумер А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю « УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2026 ТОВ «Українські фінансові операції» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить суд стягнути із нього на свою користь заборгованість за кредитним договором № 4753009 від 21.06.2024 у розмірі 55 147,62 грн., з яких: 9 999,98 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 35097,66 грн. сума заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором; 10 049,97 грн. сума заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції», а також понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.06.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4753009.
31.03.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено Договір факторингу №31-1/03/2025, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Українські фінансові операції» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Українські фінансові операції» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №31-1/03/2025 від 31.03.2025, ТОВ «Українські фінансові операції» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі грн., з яких: 50097,54 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 35097,66 грн. сума заборгованості за процентами, 5000,00 грн. заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам.
Станом на дату укладання договору факторингу №31-1/03/2025 від 31.03.2025, строк дії договору № 4753009 від 21.06.2024 не закінчився. Тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Українські фінансові операції» у період з 31.03.2025 (67 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 10 049,97 грн.
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 4753009 від 21.06.2024 загальною сумою 55 147,62 грн., з яких: 9999,98 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 35097,66 грн. сума заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором; 10 049,97 грн. сума заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції», що спонукало ТОВ «Українські фінансові операції» звернутися до суду із вказаним позовом, який за викладених обставин просить задовольнити.
Ухвалою судді від 09.02.2026 позовну заяву ТОВ «Українські фінансові операції» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи. Також ухвалою витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ 14360570, адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д):- інформацію щодо підтвердження або спростування факту зарахування (надходження) коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 банком-емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк» за період з 21.06.2024 включно та протягом наступних п`яти календарних днів у сумі 5000 за ініціативою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 42753492) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ»;- підтвердження зарахування коштів на картку цього ж позичальника з 26.06.2024 включно та протягом наступних п`яти днів у сумі 5000 грн. за ініціативою ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» через платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК Україна».
Від відповідача ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про зменшення розміру процентів та надання розстрочки виконання рішення суду. За змістом клопотання відповідач визнає заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 000,00 грн. Факт укладення кредитного договору та отримання грошових коштів у зазначеному розміні нею не заперечується. Разом з тим, вона не із розміром нарахованих процентів та додаткових фінансових вимог, заявлених позивачем з огляду на їх неспівмірність. Зазначає, що на теперішній час має скрутне матеріальне становище, не має стабільного доходу та можливості одноразово сплатити значну суму заборгованості. , у зв`язку з цим просить суд уразі ухвалення рішення по справі надати розстрочку виконання рішення шляхом сплати заборгованості щомісячними платежами у розмірі 3000,00 грн. До повного погашення суми, визначеної судом.
20.03.2026 року від відповідачки ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення за змістом яких, вона зазначає, про наявність в неї кількох кредитних зобов`язань. Виконання іншого судового рішення створює для неї значне фінансове навантаження, що істотно обмежує можливість одночасного виконання всіх зобов`язань у повному обсязі. Враховуючи викладене, а також принципи розумності, справедливості та співмірності, просить суд надати належну оцінку її фінансовому становищу, фактичному виконанню зобов`язань та врахувати ці обставини при вирішенні справи. До пояснень додано квитанції про оплату зобов`язань, які стосуються іншої справи.
27.04.2026 року на адресу від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла витребувана судом інформація.
20.05.2026 року через систему «Електронний суд» від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання за замістом якого нараховані проценти у розмірі понад 35 000 грн, а також подальше нарахування процентів новим кредитором після укладення договору факторингу у розмірі 1,5 % на день створюють надмірний фінансовий тягар для споживача та є неспівмірними сумі отриманого кредиту. Умови договору щодо застосування стандартної процентної ставки після втрати права на пільгову ставку призводять до істотного дисбалансу прав та обов`язків сторін та є несправедливими для споживача Крім того, Позивачем заявлено вимогу про стягнення штрафних санкцій у розмірі 5000 грн. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання. У зв`язку з викладеним, вважаю вимогу про стягнення штрафу у розмірі 5000 грн необґрунтованою. Також відповідно до ст. 551 ЦК України, якщо розмір неустойки є надмірним, суд має право зменшити її розмір. Крім того, Позивачем заявлено вимогу про стягнення 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати на правничу допомогу повинні бути співмірними зі складністю справи, обсягом виконаних робіт та витраченим часом. Дана справа не є складною, позов має типовий характер, а тому заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу є явно завищеною та неспівмірною.
22.05.2026 року від представника позивача надійшло заперечення на клопотання відповідача, в якому повідомляє наступне Відповідач погодилась із умовами кредитування та в односторонньому порядку порушила раніше прийняті майнові зобов`язання перед кредитором. Позивачем не заявлено жодних штрафних санкцій, пені, тощо. Предметом спору у справі № 335/517/26 є виключно стягнення тіла кредиту та процентів за користування чужими коштами. Факт оплати відповідачем боргу у інший справі - не має жодного відношення до предмету даного спору, як і місцезнаходження відповідача. Відповідач не надала доказів повної або часткової оплати боргу, а відтак на його думку, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.
26.05.2026 року від відповідачки надійшли додаткові пояснення Позивач фактично не спростував обставин, викладених мною у поданих раніше поясненнях та клопотаннях. Повідомляє суд, що мною повністю погашено заборгованість у справі № 335/6738/25, що підтверджується відповідними платіжними документами. Зазначає, що вказані обставини свідчать про відсутність з її боку наміру ухилятися від виконання зобов`язань та підтверджують її добросовісну поведінку. Відповідно до статей 3 та 509 Цивільного кодексу України цивільні правовідносини повинні ґрунтуватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності. Вважає, що заявлений Позивачем розмір процентів є явно неспівмірним із сумою основного боргу, оскільки при сумі тіла кредиту близько 10 000 грн Позивачем заявлено до стягнення понад 45 000 грн процентів. Також звертаю увагу суду, що Позивачем не надано належного обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн, не підтверджено співмірність таких витрат із складністю справи, обсягом виконаних робіт та фактично витраченим часом.
Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим у позовній заяві просив суд розглянути справу за відсутності представника, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.
Відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі.
Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За правилом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
За правилами ч. ч. 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Судом встановлено, що 21.06.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4753009, відповідно до умов якого відповідач отримав фінансовий кредит в розмірі 5 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_2 .
Згідно з п. 1.3 Договору строк кредиту 350 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів.
Пунктом 1.4.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 1,50% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору.
Згідно з п. п. 3.1 Кредитного договору обчислення нарахування процентів за цим Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису «70446», відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.
Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредит ТОВ «Лінеура Україна» (п. п. 9.9. Кредитного договору), які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору.
Також, 21.06.2024 року відповідачем було підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту.
Кредитні кошти у розмірі 5 000,00 грн. були перераховані ТОВ «Лінеура Україна» на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 09.04.2025 №1-9004, а також відомостями АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які надійшли на запит суду.
Таким чином, зарахування кредитних коштів в сумі 5 000,00 грн. на картковий рахунок відповідача підтверджується належними доказами.
Надалі, 21.06.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Додатковий договір до договору № 4753009 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 21.06.2024 за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 5000,00 грн. Сума кредиту на дату укладення Додаткового договору, з урахуванням платежів, здійснених клієнтом за договором становить 10 000,00 грн.
Відповідач ОСОБА_1 підписала Додатковий договір, Паспорт споживчого кредиту до Додаткового договору, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта в редакції Додаткової угоди електронним підписом одноразовим ідентифікатором 79536.
Кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн. були перераховані ТОВ «Лінеура Україна» на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , емітовану АТ «ПУМБ», що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 09.04.2025 №20250409-449.
Враховуючи вищевикладені положення Закону, суд доходить до висновку, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови надання грошових коштів, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
На підтвердження розміру заборгованості позивачем наданий розрахунок заборгованості первісного кредитора, відповідно до якого у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором №473009 від 21.06.2024 станом у розмірі 50 097,64 грн., з яких: 9999,98 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 35097,66 грн. сума заборгованості за процентами, 5000,00 грн. заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
31.03.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено Договір факторингу №31-1/03/2025 , у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Українські фінансові операції» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Українські фінансові операції» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №31-1/03/2025 від 31.03.2025, ТОВ «Українські фінансові операції» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі у розмірі 50 097,64 грн., з яких: 9999,98 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 35097,66 грн. сума заборгованості за процентами, 5000,00 грн. заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору про відступлення прав вимоги, як первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» направлено повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Таким чином до позивача, перейшли всі права щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором № 4753009 від 21.06.2024 .
Суд враховує, що правомірність укладеного кредитного договору № 4753009 від 21.06.2024 року як правочину ким-небудь із сторін не оспорено, тому він є чинним і обов`язковими для виконання.
Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 має заборгованість за договором №4753009 від 21.06.2024 року на загальну суму 55 147,62 грн., яка складається з: 9999,98 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 35097,66 грн - нараховані проценти ТОВ «Лінеура України»; 10 049,97 грн. - нараховані проценти ТОВ «Українські фінансові операції».
Відповідач ОСОБА_1 не заперечує про те, що ТОВ «Лінеура України» перерахувало на її рахунок кошти у розмірі 10 000,00 грн, але вона вважає що завищена сума заборгованості за відсотками.
Щодо стягнення процентів у розмірі 45147,63 грн. суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» встановлений обов`язок кредитора щодо неухильного дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів».
Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (частина друга статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів).
Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (частина п`ята статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»).
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб.
Судом встановлено, що нараховані та пред`явлені до стягнення відсотки за весь період кредитування 45 147,63 грн, більше ніж у чотири разів перевищує розмір заборгованості за основною сумою кредиту.
Суд вважає , що дана умова договору є непропорційно високою, що призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальнику, суперечить нормам ЗУ «Про захист прав споживачів», що підтверджується правовими висновками Верховного Суду, які викладені в постановах №132/1006/19 від 07.10.2020, 910/719/19 від 19.05.2020 та №363/1834/17 від 13.07.2022 та №910/12876/19 від 01.06.2021.
Таким чином, враховуючи норми частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» застосуванню підлягає процентна ставка у розмірі 1% в день, що в сумі складає 34 999,93 грн. (9999,98 грн. (тіло кредиту) х 1% х 350 днів). 
З огляду на вказане, суд дійшов висновків, що вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків у відповідності до умов кредитного договору підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 34 999,93 грн. Вказана сума буде справедливою та співмірною з огляду на суму основного боргу.
Щодо заяви відповідачки про розстрочення виконання рішення суду, суд зазначає наступне.
В обґрунтування заяви про розстрочення виконання рішення строком на 12 місяців відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 не має можливості сплатити всю суму боргу одноразовим платежем. Вона має декілька кредитних зобов`язань одночасне виконання яких є для неї значним фінансовим навантаженням, що обмежує можливість погашення всієї суми заборгованості. У зв`язку з воєнним станом, складною безпековою ситуацією та втратою роботи вона була вимушена виїхати за кордон, нестабільне матеріальне становище та загальні наслідки війни суттєво вплинули на його фінансову можливість своєчасно виконувати кредитні зобов`язання. Розстрочення виконання рішення на один рік надасть можливість відповідачці погасити весь борг шляхом перерахування частини заборгованості щомісячно.
Згідно з п. 2 ч. 7 ст.265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.
Відповідно до ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Згідно з ч. 5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Враховуючи наведені відповідачем обставини в обґрунтування неможливості сплати боргу одним платежем та завдання справедливого вирішення даної справи на засадах добросовісності, розумності та пропорційності, суд вважає за можливе розстрочити виконання даного рішення на 12 місяців зі сплатою відповідачем по 3749,99 грн. щомісячно з можливістю погашення заборгованості достроково.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат.
На підтвердження надання правничої допомоги представником позивача суду надано договір про надання юридичних послуг №01/08/2024-А від 01.08.2024, згідно з яким послуга надавалась ТОВ «Українські фінансові операції» адвокатом Дідухом Є.О., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, заявка №4753009 від 21.04.2025 на виконання доручення до договору, акт №4753009 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 18.09.2025, детальний опис робіт (наданих послуг), рахунок на оплату №4753009 від 12.01.2026. Загальний розмір правничої допомоги заявленої до стягнення з відповідача становить 10000,00 грн.
На підтвердження витрат на правничу допомогу представник відповідача надав: ордер на надання правничої (правової) допомоги № 1249349 від 03.12.2025; акт здачі-прийняття наданих послуг по договору про надання правничої допомоги від 12.01.2026 грн. у якому зазначено, що загальна вартість послуг склала 10 000,00 грн.
За таких обставин, беручи до уваги зміст позовних вимог, складність справи, ціну позову, сутність спірних правовідносин, обсяг виконаних представником позивача робіт, докази на підтвердження понесених витрат, процесуальну поведінку учасників справи, результат розгляду справи судом, зміст і значення остаточного рішення суду для сторін, позицію представника відповідача, яка заперечувала проти стягнення з відповідача витрат на правову професійну допомогу у розмірі 10 000,00 грн. через необґрунтоване завищення розміру вказаних витрат, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо компенсації витрат позивача на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.
Тому в силу вимог ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені останнім судові витрати, які складаються із витрат на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 4079,22 грн. (розрахунок: визначений судом розмір витрат на правничу допомогу 5000,00 грн. х суму задоволених позовних вимог 44 999,91 грн. / суму заявлених позовних вимог 55 147,62 грн.).
Крім того, в силу вимог ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені останнім судові витрати, які складаються із витрат по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2172,10 грн. (розрахунок: судовий збір, сплачений за подання позову до суду 2662,40 грн. х суму задоволених позовних вимог 44 991,91 грн. / суму заявлених позовних вимог 55 147,62 грн.)
Керуючись ст. 207, 526, 549, 551, 610, 611, 626, 627, 628, 638, 1048-1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України, суд, ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268,279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість за кредитним договором №4753009 від 21.06.2024 у розмірі 44 999 (сорок чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грин. 91 коп.
Розстрочити виконання цього рішення, строком на 12 (дванадцять) місяців, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість за кредитним договором №4753009 від 21.06.2024 року в розмірі 44 999 (сорок чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 91 коп. рівними частинами у сумі 3 749 (три тисячі сімсот сорок дев`ять) грн. 99 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» судовий збір у розмірі 2172 (дві тисячі сто сімдесят два) грн. 10 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 4079 ( чотири тисячі сімдесят дев`ять) грн. 22 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», ЄДРПОУ: 40966896, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Глибочицька, буд.40, прим.19, літ «Н», «П»;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
У зв`язку із введенням із 05 год. 30 хв. 24.02.22 воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24.02.22 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію РФ проти України, враховуючи безпекову ситуацію у м. Запоріжжі, повне рішення складено 16.07.2026 року.

Суддя В.К. Сиротенко