ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

28 серпня 2026 року м. Чернівці
Справа № 724/399/26
Провадження №22-ц/822/1192/26
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача -  Литвинюк І. М.,
суддів: Кулянди М. І., Перепелюк І. Б., 
учасники справи: 
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»,
відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Буряк Оксана Ігорівна, на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 20 квітня 2026 року, головуючий у І-й інстанції - Ковальчук Т. М., 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі - ТОВ «Факторинг Партнерс») у лютому 2026 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 25.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» (далі - ТОВ «Качай гроші») та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №00-5436117 в електронній формі, за умовами якого товариство надало позичальнику кредит в розмірі 4515 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
31.05.2023 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір факторингу № 31052023, відповідно до якого ТОВ «Качай гроші» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 00-5436117.
28.08.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 28-08/25, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 00- 5436117.
Отже, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 00-5436117 від 25.08.2022.
Вказує на те, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом №00-5436117 від 25.08.2022, що підлягає стягненню з відповідача, відповідно до розрахунку заборгованості становить 12 862,80 грн, з яких: 4080 грн - заборгованості за кредитом (тіло кредиту); 8567,80 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 215 грн - заборгованість за комісією.
Крім того, 24.09.2022 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 на підставі заявки на пролонгацію від 22.09.2022 до договору позики 555174292067, підписаної позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, був укладений договір кредитної лінії №555174292067001 (пролонгація), відповідно до умов якого сторони домовились продовжити строк виконання зобов`язання позичальника по погашенню заборгованості за попереднім договором №555174292067 в сумі 5100 грн на новий строк 15 днів, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві позику та сплатити зазначені проценти.
18.12.2023 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступила на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права грошової вимоги до боржника за договорами позики, зокрема за договором позики №555174292067001 від 24.09.2022, що укладений між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 .
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №555174292067001 від 24.09.2022, що підлягає стягненню з відповідача, відповідно до розрахунку заборгованості становить 11 324,85 грн, з яких: 5100 грн - заборгованості за кредитом (тіло кредиту); 6224,85 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги.
Зазначає, що позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором кредитної лінії №00-5436117 та договором №555174292067001 (пролонгація), надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами кредитних договорів, а відповідач належним чином свої зобов`язання за договорами не виконав.
Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 24 187,65 грн та судові витрати.
Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 20 квітня 2026 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором кредитної лінії №00-5436117 від 25.08.2022 в розмірі 12 862,80 грн, яка складається з наступного: 4080 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8567,80 - заборгованість за відсотками, 215 грн - комісія; за договором кредитної лінії №555174292067001 від 24.09.2022 в розмірі 10 014,90 грн, яка складається з наступного: 5100 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4914,90 грн - заборгованість за відсотками.
Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
На зазначене рішення суду представник відповідача Буряк О. І. подав апеляційну скаргу. 
В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Посилається на те, що висновок суду про належне підтвердження укладення електронного кредитного договору зроблений без повного, всебічного та безпосереднього дослідження електронних доказів, що є істотним порушенням норм процесуального права та принципу змагальності сторін. За таких обставин рішення суду першої інстанції не може вважатися законним та обґрунтованим, оскільки суд не перевірив належність, допустимість, достовірність та достатність електронних доказів, на підставі яких встановлено факт укладення між сторонами кредитного договору. Фактично висновки суду ґрунтуються виключно на паперових копіях електронних документів без належного дослідження їх електронних оригіналів, що суперечить вимогам ст. 95 ЦПК України та правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.02.2026 у справі №758/14925/23. Унаслідок цього суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та визнав доведеними обставини, які не були належним чином підтверджені допустимими і достовірними доказами.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів фактичного отримання відповідачем грошових коштів за спірними договорами. Позивачем не надано банківських виписок щодо зарахування коштів саме відповідачу; підтвердження належності банківського рахунку або платіжної картки відповідачу; первинних документів банку щодо руху коштів; підтвердження фактичного доступу відповідача до рахунку, на який нібито були перераховані кредитні кошти.
У відзиві ТОВ «Факторинг Партнерс» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Вказує на те, що матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності укладеного кредитного договору, доказів того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать волевиявленню сторін, не надано.
Укладений між сторонами Договір відповідає вимогам чинного законодавства та вільному волевиявленню сторін. Позичальник був ознайомлений з умовами Договору, висловив своє волевиявлення шляхом підписання Договору, що свідчить про прийняття ним таких умов, а також спрямованість на реальне настання правових наслідків. З кредитного договору вбачається, що у відповідності до вимог частини першої статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
Звертає увагу на те, що відповідач тривалий час частково погашав заборгованість по кредиту, що свідчить про визнання факту отримання кредитних коштів та погодження з умовами кредитування.
Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
За змістом частин 4, 6 статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб); справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із частинами 4, 6 статті 19, частини 1 статті 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного. 
За вимогами частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам закону, виходячи з наступного.
Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
З матеріалів справи вбачається, що 25 серпня 2022 року між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії №00-5436117, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефона ОСОБА_1 , містить реквізити та підписи сторін.
Відповідно до підпункту 1.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
На підставі підпунктів 1.2, 1.3 договору сума кредитного ліміту складає 4515 грн, тип кредиту - кредитна лінія.
Строк дії кредитної лінії 120 днів, позичальник зобов`язується повернути кредит 23 грудня 2022 року або достроково.
Пунктом 1.3.1. договору визначено, що позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 14 вересня 2022 року, протягом дії кредитної лінії, позичальник зобов`язаний сплачувати проценти на кожний 20 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами.
Згідно з пунктами 1.4.1, 1.4.2 договору знижена процентна ставка 1 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Стандартна процента ставка складає 2,00 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту.
Відповідно до пункту 4.3.1. договору позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.
Істотні умови договору кредитної лінії №00-5436117, укладеного між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 , містяться безпосередньо у цьому договорі, підписаному ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором.
Одночасно з підписанням цього договору ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту та графік платежів.
За змістом пункту 2.2 договору передбачено, що дата надання/видачі кредиту - дата перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів кредиту в сумі 4515 грн. на картку позичальника № НОМЕР_1 , емітовану банком України.
Відповідно до пункту 2.2.1 договору за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю одноразову комісію у розмірі 215 грн, позичальник доручає кредитодавцю утримати розмір зазначеної комісії з суми кредиту, що підлягає перерахуванню позичальнику на банківську платіжну картку при зарахуванні коштів, тобто, на банківську картку позичальника зараховується сума кредиту за вирахуванням комісії в розмірі 4300,00 грн.
25.08.2022 ТОВ «Качай гроші» було здійснено переказ грошових коштів в сумі 4300 грн на картку № НОМЕР_1 за кредитним договором №00-5436117 від 25.08.2022, код авторизації 68731538, платіжна система Visa, банк - еквайр - ПриватБанк, що підтверджується квитанцією №823209839 ТОВ «Фінансова компанія «Сан - Райз Фінанс».
Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ "Качай гроші", ОСОБА_1 здійснив акцепт/підписання договору позики №00-5436117 від 25.08.2022 - одноразовим ідентифікатором «5688F» - 25.08.2022 о 1:38:53 годин, який було відправлено на мобільний номер телефону позичальника НОМЕР_2 .
31.05.2023 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір факторингу № 31052023, відповідно до якого ТОВ «Качай гроші» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі боргових зобов`язань ОСОБА_1 за договором № 00-5436117 від 25.08.2022 на загальну суму 12 862,80 грн, що підтверджується реєстром боржників та витягом з реєстру боржників до договору факторингу №31052023 від 31.05.2023.
Згідно з договором факторингу № 28-08/25 від 28.05.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» отримало від ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників.
Актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 28-08/25 від 28.08.2025 ТОВ «Коллект Центр» передало, а ТОВ «Факторинг Партнерс» отримало реєстр боржників і стало кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.
Витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 28-08/25 від 28.08.2025 підтверджено перехід боргових зобов`язань ОСОБА_1 до позивача за кредитним договором № 00- 5436117 на загальну суму 12 862,80 грн.
Як вбачається із розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-5436117 від 25.08.2022, заборгованість відповідача станом на 19.01.2026 року становить 12 862, 80 грн, яка складається із заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) - 4080 грн; заборгованості за відсотками - 8567,80 грн; заборгованості за комісією - 215,00 грн.
Також 24 вересня 2022 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 на підставі заявки на пролонгацію від 22.09.2022, до договору позики 555174292067, підписаної позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, був укладений договір кредитної лінії №555174292067001 (пролонгація), відповідно до умов якого сторони домовились продовжити строк виконання зобов`язання позичальника по погашенню заборгованості за попереднім договором №555174292067 від 25.08.2022 в сумі 5100 грн на новий строк 15 днів, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі (п.2.1. договору).
Згідно з п.2.2, 2.3,2.4 договору попередній договір пролонгується на новий термін 15 днів на підставі заявки на пролонгацію та сплати позичальником заборгованості по процентах за користування кредитом за попереднім договором в сумі 765.00 грн та оплати у повній сумі процентів за пролонгацію 0.00 грн не пізніше 23.09.2022. У разі неповної оплати позичальником заборгованості по процентах за користування кредитом за Попереднім договором та оплати процентів за пролонгацію, вказаних в пункті 2.2 цього Договору, до 23.09.2022 включно, заявка на пролонгацію анулюється кредитодавцем а у позичальника виникає обов`язок погасити заборгованість по кредиту у строк, що визначені у попередньому договорі № 555174292067. Кредит позичальнику надається шляхом погашення кредитодавцем заборгованості за попереднім Договором та проведення відповідних бухгалтерських проводок в системі з одночасним формуванням за позичальником заборгованості за цим Договором, в розмірі, що дорівнює не погашеній заборгованості за попереднім Договором. Датою надання кредиту при проведенні пролонгації/реструктуризації за раніше укладеним Договором кредиту є дата проведення кредитодавцем відповідних бухгалтерських проводок в системі, направлених на погашення попередньої заборгованості за раніш укладеним Договором кредиту з одночасним формуванням за позичальником заборгованості за цим Договором в розмірі що дорівнює не погашеній заборгованості за попереднім Договором кредиту.
Сторони погодили, що датою повернення кредиту є 07.11.2022 (п.3.3. договору).
Згідно з п.3.4,3.5,3.6 договору строк кредитування складає 45 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, відповідно до п. 3.2. цього Договору. Строк дії Договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань - Договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань. Дострокове припинення строку дії Договору або заявлена вимога про дострокове повернення Кредиту є підставою для закінчення строку кредитування. Заявлений строк кредитування складає 15 календарних днів з 24.09.2022 по 08.10.2022.
Відповідно до п.3.7., 3.8. Договору позики сторони погодили тип процентної ставки «фіксована». Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на суму кредиту, якою фактично користується позичальник, таке нарахування здійснюється щоденно, починаючи з першого дня видачі Кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту в наступних розмірах:
- Стандартна процентна ставка 990.00% річних (2.71% на день) за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою).
- Знижена процентна ставка 365.00% річних (1.00% на день) (право користування
Кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п.п.5.4.2. цього Договору).
- Пільгова процентна ставка % річних ( % на день) (право користування Кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п.п. 5.4.1. цього Договору).
Договір кредитної лінії №555174292067001 від 24.09.2022 року та додатки до нього підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором4462 (а.с.37 зворот).
На підтвердження підписання відповідачем договору кредитної лінії №555174292067001 від 24.09.2022 до матеріалів позовної заяви додано довідку про ідентифікацію, згідно з якою ОСОБА_1 акцепт договору здійснив шляхом підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора 4462 - 22 вересня 2022 року, який відправлено на номер телефону НОМЕР_2 .
Аналогічні умови кредитування вказані в паспорті споживчого кредиту.
Згідно з додатками №1 (Графік платежів) та №2 (розрахунок вартості кредиту) до договору від 24.09.2022, загальна вартість кредиту становить 10014,90 грн та складається із суми кредиту в сумі 5100 грн та процентів за користування кредитом в сумі 4914,90 грн.
Довідкою ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» підтверджено погашення ОСОБА_1 заборгованості по договору № 555174292067 від 25.08.2022 шляхом перерахування коштів згідно умов Договору кредитної лінії (пролонгації) №555174292067001 від 24.09.2022, який укладено на підставі заявки про пролонгацію.
18.12.2023 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №18/12-2023, відповідно до умов якого, з урахуванням додаткового договору №1 від 21.12.2023, ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, в тому числі і за кредитним договором №555174292067001 від 24.09.2022, позичальником за яким є ОСОБА_1 .
Згідно з реєстром боржників до договору факторингу від 18.12.2023 (Витяг з Додатку №3 до договору факторингу) заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором становить 11 324,85 грн, що складається із: заборгованості за кредитом - 5100 грн.; заборгованості за процентами за користування позикою - 6 224,85 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Факторинг Партнерс», заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за кредитним договором №555174292067001 від 24.09.2022, станом на 19.01.2026 становить 11 324,85 грн, з яких: 5100 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6224,85 грн - заборгованість за відсотками.
Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).
За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Верховний Суд у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 2-6315/11 (провадження № 61-23326св18) звернув увагу на те, що невід`ємною складовою правильної правової кваліфікації судами спірних договірних відносин є визначення правової природи договору, який є основою їх виникнення.
Виходячи зі змісту статті 640 ЦК України, залежно від моменту виникнення цивільних прав і обов`язків у сторін договору, законодавець розрізняє договори консенсуальні і реальні.
Консенсуальний договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України кредитний договір - це договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір за своєю юридичною природою є консенсуальним.
Він вважається укладеним з моменту досягнення згоди між сторонами щодо всіх істотних умов договору.
Істотними умовами кредитного договору, які визначені законом, є предмет, сума, строк повернення, розмір процентів за користування кредитними коштами.
Частиною другою, третьою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему кредитодавця можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як вбачається з матеріалів справи, 25 серпня 2022 року між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії №00-5436117, який підписано одноразовим ідентифікатором «5688F» - 25.08.2022 року о 1:38:53 годин, який було відправлено на мобільний номер телефону позичальника НОМЕР_2 . Також 24 вересня 2022 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №555174292067001 (пролонгація), який підписано одноразовим ідентифікатором 4462 - 22 вересня 2022 року, який відправлено на номер телефону НОМЕР_2 .
З огляду на викладене, вказані договори підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефона ОСОБА_1 , містить реквізити та підписи сторін. Тобто, вказані договори споживчого кредиту підписані у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, згідно з Законом України «Про електронну комерцію».
25 серпня 2022 року на виконання умов договору №00-5436117 від 25.08.2022 ТОВ «Качай гроші» було здійснено переказ грошових коштів в сумі 4300 грн на картку № НОМЕР_1 , код авторизації 68731538, платіжна система Visa, банк - еквайр - ПриватБанк, що підтверджується квитанцією №823209839 ТОВ «Фінансова компанія «Сан - Райз Фінанс».
24 вересня 2022 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 укладений договір кредитної лінії №555174292067001 (пролонгація), відповідно до умов якого сторони домовились продовжити строк виконання зобов`язання позичальника по погашенню заборгованості за попереднім договором №555174292067 від 25.08.2022 в сумі 5100 грн на новий строк 15 днів, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі(п.2.1. договору).
Враховуючи викладене, відповідач уклав із кредитодавцями електронні договори та підписав їх у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», а тому договори вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Апелянт, заперечуючи проти позовних вимог, посилався на те, що позивачем не доведено факту підписання договорів саме відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатору, а також не надано доказів на підтвердження виконання саме відповідачем передбаченої у договорі сукупності та послідовності дій для ідентифікації позичальника.
У постанові Верховного Суду від 04.02.2026 у справі №758/14925/23 вказано, що на відносини, які виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів, поширюється дія Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Верховний Суд вказав, що використання підпису одноразовим ідентифікатором передбачене Законом України «Про електронну комерцію», де міститься також і його визначення.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Фактично, оскільки законодавство не вимагає, щоб електронні договори підписувалися тими видами підпису, які забезпечують незмінюваність їхнього змісту (КЕП або УЕП), питання щодо дотримання письмової форми при їх вчиненні зводиться до того, чи можна вважати зміст цих договорів зафіксованим (вимога ч. 1 ст. 207 ЦК України).
Однак відсутність матеріально-правових вимог до фіксації змісту електронного договору не означає, що це питання може ігноруватися в ході судового розгляду.
ВС наголосив, що можливість перевірки судом достовірності, цілісності й незмінюваності електронного документа, залежить насамперед від виду підпису, за допомогою якого він підписаний. Якщо електронний документ підписаний за допомогою КЕП чи УЕП, суд може перевірити достовірність, цілісність і незмінність даних, які в ньому містяться, за допомогою спеціальних програмних засобів або з використанням спеціальних онлайн-сервісів.
Які саме це мають бути дії, залежить від способу надання відповідного процесуального документа до суду (паперова копія, електронний примірник тощо), формату, в якому цей документ зберігається, особливостей електронного підпису, за допомогою якого він підписаний, тощо. При цьому характер цих процесуальних дій визначається особливостями дослідження електронних доказів, що передбачені процесуальним законодавством.
За відсутності примірників електронного кредитного договору з підписом за допомогою КЕП чи УЕП (електронний документ підписано за допомогою будь-якого іншого електронного підпису), суд має перевірити цілісність і незмінюваність документа, з`ясувавши, чи надсилався договір відповідачу, в якій формі (файл чи посилання), а також чи існувала технічна можливість його одностороннього редагування. Саме на це вказувала відповідачка.
Суд касаційної інстанції зазначив, що розміщення договору за посиланням у простому PDF-форматі не є підтвердженням цілісності й незмінюваності тексту цього договору, оскільки цей формат дає можливість власнику вебсторінки (сайту) вносити зміни в односторонньому порядку. Якщо ж договір був направлений відповідачу у вигляді прикріпленого PDF-файлу, з електронної адреси позивача, яка чітко дає зрозуміти, що це саме його адреса, і сам текст листа та додатки до нього технічно неможливо змінити, то це є належним підтвердженням цілісності й незмінюваності електронного документа.
Таким чином можливість перевірки судом достовірності, цілісності й незмінюваності електронного документа залежить насамперед від виду підпису, за допомогою якого він підписаний. Достовірність, цілісність і незмінність електронного документа з електронним або удосконаленим електронним підписом суд перевіряє через спеціальні програмні засоби чи онлайн-сервіси. Документи з іншим електронним підписом потребують додаткових процесуальних дій для підтвердження цілісності, зокрема, з`ясування способу надсилання, формату зберігання та можливості односторонніх змін. Паперова копія електронного доказу приймається судом, якщо не виникає сумнівів щодо її відповідності оригіналу.
Водночас, апеляційний суд враховує також те, що відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц).
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру - правові висновки ВС у постанові від 10.12.2025 у справі №701/171/25.
Також, за правовим висновком ВС у постанові від 04.02.2026 у справі № 758/14925/23 паперова копія електронного доказу приймається судом, якщо не виникає сумнівів щодо її відповідності оригіналу.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України), відповідач укладений ним правочин не оспорював, у матеріалах справи відсутнє рішення суду про визнання його недійсним.
Колегією суддів зважено на те, що відповідач не надав жодного доказу, який би спростовував доводи позивача про те, що він уклав договір кредитної лінії №00-5436117 від 25.08.2022 на суму кредиту 4515 грн та договір кредитної лінії №555174292067001 від 24.09.2022 (пролонгація) на суму кредиту 5 100 грн.
З урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (див. зокрема, постанови Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 607/11746/17, від 25 липня 2024 року у справі № 500/6150/14).
Відповідачем також не спростовано належність йому карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, номеру телефону за допомогою якого здійснювалося укладення кредитних договорів, а також останній не звертався до суду із позовом про визнання таких договорів недійними.
Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги про недоведеність позивачем позовних вимог є необґрунтованими та передчасними.
З огляду на викладене, суд першої інстанції на підставі наданих доказів дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем було укладено в електронній формі договір кредитної лінії №00-5436117 від 25.08.2022 року на суму кредиту 4515 грн та договір кредитної лінії №555174292067001 від 24.09.2022 (пролонгація) на суму кредиту 5 100 грн та отримано кредитні кошти за договорами у вказаному розмірі на зазначений відповідачем картковий рахунок, зареєстрований позичальником в особистому кабінеті. При цьому, вказані договори підписані електронними підписами, використання яких є неможливим без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.
Аналогічний правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20-ц, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18.
Разом з тим, в договорах зазначено особисті дані відповідача.
Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що кредитодавці свої зобов`язання за кредитними договорами виконали та перерахували на належний відповідачу банківський рахунок кредитні кошти у відповідному розмірі, а відповідач взяв на себе обов`язок повернути тіло кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом.
Відтак доводи відповідача не відповідають обставинам справи і не підлягають до задоволення.
Обставин, які б вказували на помилковість розрахунку, судом не встановлено.
Даних про те, що відповідач у добровільному порядку нараховану заборгованість за кредитним договором погасив, матеріали справи не містять.
Отже, відповідачем у справі не спростовано доводів позивача щодо отримання, використання, в тому числі і погашення, за укладеними договорами №00-5436117 від 25.08.2022 на суму кредиту 4515 грн, та №555174292067001 від 24.09.2022 (пролонгація) на суму кредиту 5100 грн відповідно.
Відтак, ОСОБА_1 не виконав зобов`язань, визначених кредитними договорами №00-5436117 від 25.08.2022, та №555174292067001 від 24.09.2022, та порушив умови щодо їх виконання.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за вказаними кредитними договорами. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду в ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Буряк Оксана Ігорівна, залишити без задоволення. 
Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 20 квітня 2026 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач       І. М. Литвинюк        
Судді:         М. І. Кулянда 

І. Б. Перепелюк