печерський районний суд міста києва

Справа № 757/61905/25-ц 
пр. 2-6843/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року 
Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Хайнацького Є.С.,
при секретарі судового засідання - Сміян А.Ю.,
за участю:
позивача - не з`явився;
представника відповідача - не з`явився;
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (далі - відповідач, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва») про відшкодування матеріальної шкоди.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 липня 2025 року поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_1 сталося осипання каміння з фасаду будівлі на автомобіль марки «Volvo СХ90», державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить позивачу.
Відповідно до Звіту № 30/00.09.25 від 23 вересня 2025 року про оцінку вартості матеріального збитку, проведеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Volvo СХ90», державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 89 499,38 грн.
Оскільки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» є балансоутримувачем будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_1 , позивач просив стягнути з відповідача 89 499,38 грн матеріальної шкоди, 30 000,00 грн витрат на правову допомогу, 5 000,00 грн витрат за проведення автотоварознавчого дослідження та 1 211,20 грн судового збору.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15 грудня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 12 березня 2026 року.
22 січня 2026 року від представника КП «Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» - Павлика І.І. до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому сторона відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. При цьому вказував на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б встановлювали протиправність поведінки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», та причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та збитками позивача.
Сторона відповідача вважає поданий позивачем звіт про розмір заподіяних збитків транспортному засобу неналежним доказом, посилаючись на відсутність фіскальних чеків та актів виконаних робіт щодо проведення ремонту автомобіля. 
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 березня 2026 року розгляд справи відкладено на 15 липня 2026 року.
16 березня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Шимко А.О. подав до суду відповідь на відзив КП «Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», у якому вказує на те, що твердження сторони відповідача щодо неподання позивачем доказів є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
Зазначає про те, що метою подання звіту оцінювача є визначення розміру матеріальної шкоди автомобілю позивача, а не підтвердження вже здійснених витрат на його відновлення. 
В судове засідання 15 липня 2026 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.
Частиною першою статті 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи.
Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 20 липня 2025 року припаркував автомобіль марки «Volvo СХ90», державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_1, після чого на автомобіль відбулося осипання каміння з верхніх поверхів фасаду будівлі будинку АДРЕСА_1 .
Автомобіль марки «Volvo СХ90», державний номерний знак НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ від 02 березня 2023 року.
20 липня 2025 року учасниками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 о 09 год. 10 хв. було складено Акт, про те, що у внутрішньому дворі будинку АДРЕСА_1 на автомобілі марки «Volvo СХ90», державний номерний знак НОМЕР_1 , розташованому у внутрішньому дворі на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено наступні пошкодження: один скол овальної форми орієнтовно діаметром 2-3 см із довгими розломами загальною довжиною 40-50 см, у лівий бік лобового скла зі сторони водія, дві вм`ятини овальної форми діаметром 2-3 см на капоті, внаслідок падіння шматка цегли з верхніх поверхів фасаду будівлі АДРЕСА_1 .
Проведеною перевіркою Печерського УП ГУНП у м. Києві встановлено, що подія сталася внаслідок падіння невідомого предмета з верхніх поверхів будинку.
Згідно звіту № 30/00.09.2025 року про оцінку вартості матеріального збитку проведеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Volvo СХ90», державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 89 499,38 грн.
Також судовим розглядом встановлено, що розпорядженням Печерської районної державної адміністрації від 03 лютого 2025 року «Про призначення управителя багатоквартирних будинків на території Печерського районного суду м. Києва», призначено управителем багатоквартирних будинків на території Печерського району м. Києва - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва».
Так, вказуючи на те, що дії відповідача неправомірні, оскільки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» не здійснювала контроль за станом будинку, позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду.
Приписами статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
За приписами частин першої, другої, третьої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 
У свою чергу за положеннями частин першої, другої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Разом із тим, частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 2 своєї постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Пунктом 1 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, у тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.
У відповідності до Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207 (далі - Правил) утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10 серпня 2004 року № 150 «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 21 серпня 2004 року за № 1046/9645 (зі змінами).
У відповідності до пункту 1.1.5.1 Переліку до послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відносяться простукування, укріплення окремих цеглин, які загрожують падінням.
Отже, саме відповідач, як управитель будинку, зобов`язаний надавати послуги із простукування, укріплення окремих цеглин, які загрожують падінням і відповідно до статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зобов`язаний надати такі послуги власними силами або шляхом укладення відповідного договору з юридичними особами на виконання окремих видів робіт. 
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що саме невиконання або неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків призвело до завдання позивачеві матеріальної шкоди, тому сам КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду м. Києва» зобов`язана відшкодувати ОСОБА_1 , спричинену внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу.
Так, доказами відповідно до положень статті 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними, відповідно до статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, як це визначено частиною першою статті 80 ЦПК України.
Так, матеріальний збиток визначено позивачем на підставі звіту щодо вартості визначення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу № 30/00.09.25, складеного 23 вересня 2025 року ФОП ОСОБА_2 (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 443/2024 від 24 вересня 2024 року) - 89 499,38 грн.
Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які свідчили б, що вказаний суб`єктом оціночної діяльності розмір відновлювального ремонту транспортного засобу не відповідає дійсності.
З огляду на вищевикладене, зважаючи на положення статті 1166 ЦК України, суд приходить до висновку щодо задоволення вимог позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 89 499,38 грн, яка підлягає стягненню з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду м. Києва» на користь ОСОБА_1 .
Відповідно до частини першої та третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно положень частин першої та другої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частин четвертої - шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.
Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Слід зазначити, що адвокати, укладаючи із клієнтом договір про надання правової допомоги, мають вказувати перелік послуг, які будуть надаватися під час виконання такого договору. З приводу цього питання Верховний Суд у постанові по справі № 826/856/19 від 22 грудня 2018 року зазначив, що «з розрахунку наданих адвокатом послуг вбачається, що певні його дії (зробити копії необхідних документів чи друк квитанцій) не потребують професійних навичок, а акт виконаних робіт містить вид послуг, що не були передбачені договором».
Таким чином, для можливості наступного відшкодування судових витрат слід ретельно підготувати договір про надання правової допомоги та передбачити, якими доказами будуть підтверджуватися надані адвокатом послуги.
На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги відповідачем надано Договір про надання правової допомоги від 23 липня 2025 року № 87/25.
Однак в матеріалах справи не містять розрахунку судових витрат, у матеріалах справи відсутній Акт наданих послуг, що позбавляє суд можливості зробити висновок про обґрунтованість суми витрат, яку відповідач просить стягнути з позивача за кожну із послуг. 
У зв`язку з розглядом цієї справи позивач поніс судові витрати, а саме оплату автотоварознавчого дослідження та сплату судового збору, які він просить стягнути з відповідача. За складення звіту про оцінку вартості матеріального збитку позивачем понесено витрати у розмірі 5 000,00 грн., що стверджується копією квитанції від 23 вересня 2025 року.
Зважаючи на результат розгляду справи, керуючись статтею 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме вартість автотоварознавчого дослідження в сумі 5 000,00 грн та сума судового збору у розмірі 1 211,20 грн, покладаються на відповідача.
Виходячи з наведеного, керуючись статтею 1166 ЦК України, статтями 2-5, 11-13, 133-141, 196, 200, 258, 259, 263, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про відшкодування шкоди - задовольнити.
Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 89 499 (вісімдесят дев`ять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) грн. 38 коп.
Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 грн. та витрати на проведення товарознавчого дослідження в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 грн.
Позивач - ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва»: 01021, м. Київ, пров. Івана Мар`яненка, 7; код ЄДРПОУ 35692211.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено 13.08.2026 року.

Суддя Євген ХАЙНАЦЬКИЙ