БІЛОГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД  ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ вул. Шевченка, 42, смт Білогір`я, Шепетівський район, Хмельницька область, 30200 тел./факс (03841) 2-14-44, тел. 2-03-97, е-mail: inbox@bg.km.court.gov.ua, web:https://bg.km.court.gov.ua/sud2201/, код ЄДРПОУ 02886947

Справа № 669/682/26
Провадження № 2/669/537/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2026 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області 
в складі: головуючого – судді Вишневського В.О.,
з участю: секретаря судового засідання Бульбах Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Білогір`я в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:
05 серпня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі по тексту – ТОВ «Бізнес позика») через свого представника – Докукіну Д.В. звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому представник просила стягнути з відповідача на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість за кредитним договором від 27 серпня 2023 року № 473300-КС-001 про надання грошових коштів в розмірі 9680,22 грн, з яких: 3000 грн – сума прострочених платежів по тілу кредиту, 6230,22 грн – сума прострочених платежів по процентах, 450 грн – сума прострочених платежів за комісією.
Крім цього, представник просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Бізнес позика» понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн та судового збору в розмірі 2662,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник вказала, що 27 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та відповідачем був укладений договір № 473300-КС-001 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір був укладений відповідно до правил надання коштів в позику, який підписано електронним підписом позичальника з використанням одноразового ідентифікатора.
Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту складає 3000 грн; строк кредиту 16 тижнів до 17 грудня 2023 року; процентна ставка фіксована та становить 1,16683334 % в день; річна процентна ставка становить 12412,89 %, комісія за надання кредиту складає 450 грн;
ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_2 виконало та надало останньому кошти в сумі 3000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на його кредитну картку № НОМЕР_1 .
Заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем станом на день подання позовної заяви становить: 9680,22 грн, з яких: 3000 грн – сума прострочених платежів по тілу кредиту, 6230,22 грн – сума прострочених платежів по процентах, 450 грн – сума прострочених платежів за комісією.
Крім цього, представник просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Бізнес позика» понесені судові витрати.
Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 10 серпня 2026 року справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи.
Представник ТОВ «Бізнес позика» в судове засідання не з`явилась, однак в позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. 
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із зворотньою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», відзиву відповідач до суду не подав та про причини своєї неявки суд не повідомив.
Враховуючи норми п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
У порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд встановив наступні обставини відповідні правовідносини.
Судом встановлено, що 27 серпня 2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 був укладений договір № 473300-КС-001 про надання споживчого кредиту, який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. 
Відповідно до розділу 2 договору, строк кредиту: 16 тижнів; процента ставка:процентна ставка фіксована та становить 2,0000000 % в день; знижена процентна ставка 1,16683334 % в день, фіксована, річна процентна ставка становить 12412,89 %, комісія за надання кредиту складає 450 грн;
Договір про надання споживчого кредиту від 27 серпня 2023 року № 473300-КС-001, підписаний відповідачем ОСОБА_1 27 серпня 2023 року одноразовим ідентифікатором «UA-6286». 
Відповідно до паспорта споживчого кредиту, споживач підтвердив, що отримав інформацію про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту, виходячи з обраних ним умов кредитування.
ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 виконало та надало останньому кредит в сумі 3000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на його кредитну картку № НОМЕР_2 , що підтверджується інформаційною довідкою, виданою ТОВ «ПрофітГід», номер транзакції 39315-00782-99464, сума переказу – 3000 грн, а також довідкою та випискою АТ «Державний експортно – імпортний банк України» від 21 серпня 2026 року № БТ/0025800/4845-26, наданою на вимогу суду.
Відповідно до розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором станом на 24 липня 2026 року, залишок заборгованості складає: 9680,22 грн, з яких: 3000 грн – за кредитом, 6230,22 грн – по відсотках, та 450 грн – по комісії.
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України.)
Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Згідно з ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону № 1734-VIII до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом № 1734-VIII безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підставі викладеного суд вважає, що кредитний договір від 27 серпня 2023 року № 473300-КС-001, підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора, є укладеним, товариство виконало умови договору та надало позичальнику кредит в узгодженому сторонами розмірі, що підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.
На час розгляду справи в суді відповідач простроченої кредитної заборгованості не сплатила та не надала доказів, які б підтверджували хоча б часткове належне виконання ним зобов`язань, взятих перед позивачем.
Таким чином, враховуючи, що відповідач не надав суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне позов (в межах заявлених позовних вимог) задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від від 27 серпня 2023 року № 473300-КС-001 в розмірі розмірі - 9680,22 грн, з яких: 3000 грн – сума прострочених платежів по тілу кредиту, 6230,22 грн – сума прострочених платежів по процентах, 450 грн – сума прострочених платежів за комісією.
Водночас суд критично оцінює надані докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу та вважає, що їх розмір є завищеним і неспівмірним зі складністю справи. Так, згідно з рахунком фактурою Адвокатського обєднання «Правовий баланс» АО» вартість за підготовку позовної заяви визначена у розмірі 10000 грн. 
Зазначена вартість послуги є необґрунтованою, та виходять за межі розумних витрат на оплату правничої допомоги, є неспівмірною із складністю справи та ціною позову, а адвокатське об`єднання має достатній досвід практики з аналогічних категорій спорів. Таким чином, вказані витрати не можуть бути визнані реальними та необхідними у заявленому розмірі.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить із критеріїв їх дійсності, необхідності та розумності, як це передбачено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2023 року у справі № 756/2114/17, а також відповідно до підходів, сформованих у практиці Європейського суду з прав людини. Суд не зобов`язаний відшкодовувати стороні всі витрати на адвоката лише на підставі того, що вони фактично понесені; вони повинні відповідати вимогам співмірності, бути належно обґрунтованими та підтвердженими.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення усправі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
За таких обставин, суд вважає необхідним зменшити розмір витрат на правову допомогу та визначити такі витрати в сумі 5000 грн, що буде розумним, справедливим та співмірним із складністю справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, задовольняючи позовні вимоги, покладає судові витрати на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, позов заявлено з ціною 9680,22 грн, та задоволено на таку суму, тобто на 100%.
За таких обставин з відповідачки на користь позивача слід стягнути 2662,40 грн сплаченого судового збору. 

Керуючись ст. ст. 526, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 274, 280-284, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (код ЄДРПОУ: 41084239) заборгованість за кредитним договором від 27 серпня 2023 року № 473300-КС-001 в розмірі 9680 гривень 22 копійки, з яких: 3000 грн – сума прострочених платежів по тілу кредиту, 6230,22 грн– сума прострочених платежів по процентах та 450 грн - сума прострочених платежів за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (код ЄДРПОУ: 41084239) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 гривень. 

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (код ЄДРПОУ: 41084239) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662 гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Білогірським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Хмельницького апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи: 

позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (код ЄДРПОУ: 41084239), місцезнаходження: вул. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, м. Київ, Україна, 01133;

відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Суддя Василь ВИШНЕВСЬКИЙ