ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2026 року | м. Ужгород | № 260/462/26
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинець Д.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, код ЄДРПОУ 20453063) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі - позивачі) звернулися до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач), яким просять суд:
1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо розрахунку та виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без урахування страхового стажу та заробітної плати померлого годувальника ОСОБА_4 за період з 01.01.2017 по 04.11.2020 включно;
2) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо застосування при розрахунку пенсії ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 показника середньої заробітної плати по Україні, який використовувався для попередньої виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_4 , замість актуального показника за три календарні роки, що передують року звернення за новою виплатою (за 2022-2024 роки);
3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з 20.06.2025 року, виходячи з наступних показників:
- із обов`язковим врахуванням у страховий стаж та заробіток померлого ОСОБА_4 періоду його служби в органах держбезпеки (СБУ) з 01.01.2017 по 04.11.2020 на підставі рішень Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 року у справі № 260/4542/23 та від 18 квітня 2024 року у справі 260/1028/24;
- із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2022, 2023 та 2024 роки.
4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з урахуванням вищезазначених показників, починаючи з 20.06.2025 року.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона як матір та законний представник діє в інтересах свого неповнолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітньою донькою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. 08.08.2025 року вони звернулися до відділу обслуговування громадян номер 2 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області м. Виноградів із відповідними заявами та доданими до них документами про призначення пенсії по втраті годувальника. За результатами розгляду, у встановлений законом строк, Позивачам було призначено відповідні виплати на двох дітей. Проте, у подальшому відповідач розмір призначеної виплати протиправно занизив. 18 вересня 2025 року позивачі звернулася із проханням про застосування показника середньої заробітної плати за 2022-2024 роки при перерахунку її пенсії за Законом №1058-IV. Листом відповідача повідомив, що оскільки подана позивачами заява не передбачала зміни виду отримуваної ними пенсії, то і підстави для застосування показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2022-2024 роки у дослідженому випадку відсутні. Позивачі не погодилися зі зменшенням розміру пенсії, тому звернулися до суду із даним адміністративним позовом.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
19 лютого 2026 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву №0700-0902-8/10356 від 17.02.2026 року, відповідно до змісту якого проти задоволення позову заперечив з мотивів його безпідставності. Так, зокрема, зазначив, що 08.08.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника на двох дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За принципом екстериторіальності заяву про призначення пенсії по втраті годувальника було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та з 20.06.2025 року призначено пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2023 рік - 12 236,71 грн., так, як померлому годувальнику ОСОБА_4 з 2023 року уже була призначена пенсія по інвалідності із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2023 рік - 12 236,71 грн. Відповідно до статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один вид пенсії, за її вибором, а саме: за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Звертає увагу, що лише в одному випадку застосовується показник заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 Закону для призначення пенсії. У відповідності до статті 37 Закону пенсія по втраті годувальника призначається в наступних розмірах: на одного непрацездатного члена сім`ї – 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, а на двох і більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків такої пенсії, що розподіляється між ними рівними частинами. Відповідно до частини другої статті 40 Закону заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Згідно статті 45 Закону при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Зважаючи на наведені норми чинного законодавства позивачці призначено пенсію по втраті годувальника на неповнолітню дитину відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обчислену з показника середньої заробітної плати, що враховувався під час призначення пенсії по інвалідності померлого годувальника. Наголошує, що дії управління не суперечать чинному законодавству, тому просив відмовити в задоволенні позовних вимогах у повному обсязі.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матір`ю, законним представником та діє в інтересах свого неповнолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є дітьми ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що було видано свідоцтво про смерть (повторно) серії НОМЕР_3 від 11.07.2025 року.
08 серпня 2025 року позивачі звернулися до відділу обслуговування громадян номер 2 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області м. Виноградів із відповідними заявами та доданими до них документами про призначення пенсії по втраті годувальника. За результатами розгляду, у встановлений законом строк, позивачам було призначено відповідні виплати на двох дітей. Проте, у подальшому відповідач розмір призначеної виплати протиправно занизив. Про такі дії з боку відповідача ОСОБА_1 повідомили усно у Відділі обслуговування громадян м. Виноградів. Також, було усно сказано, що зменшення розміру щомісячної пенсії відбулося внаслідок виключення із загального стажу померлого ОСОБА_4 періоду його служби та заробітної плати в органах держбезпеки (період перебування в зоні АТО) з 01.01.2017 року по 04.11.2020 року. Крім того, при розрахунку виплат відповідач застосував застарілий показник середньої заробітної плати, що використовувався при призначенні померлому пенсії по інвалідності.
18 вересня 2025 року ОСОБА_1 було направлено звернення до Пенсійного фонду України з проханням про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області внести коригування у обчислення пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_4 , а саме: врахувати страховий стаж та заробітну плату за період з 01.11.2017 по 04.11.2020 роки на підставі рішення суду яке набуло законної сили, на даний час не втратило чинності і підлягає обов`язковому виконанню та застосувати актуальний новий показник середньої заробітної плати по Україні за 3 (три) календарні роки що передують року звернення (2022-2024) як це передбачено ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Листом від 24 жовтня 2025 року за №5073-5253/Я-02/8-0700/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомила заявника, що відповідно до статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один вид пенсії, за її вибором, а саме: за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Звертаємо увагу, що лише в одному випадку застосовується показник заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 Закону для призначення пенсії. У відповідності до статті 37 Закону пенсія по втраті годувальника призначається в наступних розмірах: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, а на двох і більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків такої пенсії, що розподіляється між ними рівними частинами. Відповідно до частини другої статті 40 Закону заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Згідно статті 45 Закону при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої - заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Зважаючи на наведені норми чинного законодавства Вам призначено пенсію по втраті годувальника на неповнолітню дитину відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обчислену з показника середньої заробітної плати, що враховувався під час призначення пенсії по інвалідності померлого годувальника. Повідомляємо, що Ви не є стороною по справі Закарпатського окружного адміністративного суду №260/4542/23 від 07.08.2023, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_4 до страхового стажу періоди проходження військової служби з 01.01.2017 року по 04.11.2020 року в органах держбезпеки Управління Служби безпеки України в Закарпатській області та здійснити перерахунок пенсії з дати призначення пенсії по інвалідності з урахуванням раніше проведених виплать форм Згідно статті 16 Закону України «Про звернення громадян» скарга на дії чи рішення органу державної влади, посадової особи подається в порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду, а в разі відсутності такого органу, або незгоди громадянина з прийнятим рішенням - безпосередньо до суду.
Не погодившись із такою позицією відповідача, позивачі звернулися до суду.
Вирішуючи питання застосування до спірних правовідносин норм матеріального права та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 36 Закону №1058-IV передбачено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону№1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються:
1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;
2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.
Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;
3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.
Частиною 1 ст. 32 Закону №1058-IV передбачено, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією для осіб з інвалідністю II та III груп від 43 років до досягнення особою 45 років включно - 10 років.
Згідно ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
До 01 січня 2004 порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон України №1788-ХІІ).
Відповідно до статті 56 Закону України №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Статтею 62 частиною 1 Закону України №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Законодавець чітко визначив, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка і саме за відсутності такої або відповідних записів у ній, стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, що також визначено і Порядком №637.
Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Пунктами 2.3, 2.4 розділу 2 вказаної Інструкції №58 передбачено, що записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.
Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується « 05.01.1993».
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Пунктом 1 Інструкції №162 визначалося, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 «Про трудові книжки працівників та службовців» (далі - Порядок №656) та цією Інструкцією.
Відповідно до пункту 1 Порядку №656 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Пунктом 2.3 Інструкції №162 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
З аналізу вказаних норм судом встановлено, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому можливе її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.
Отже, періоди з 01.01.2017 по 04.11.2020 року підлягають зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_4 у повному обсязі.
Визначаючись щодо дати, з якої слід перерахувати пенсію, суд враховує, що пунктом 3 частини 1 ст. 45 Закону №1058-VI передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.
Оскільки позивачі просять здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії у зв`язку з втратою годувальника з часу звернення за призначенням такої пенсії, то пенсію має бути перераховано та виплачено з 20.06.2025 року.

Щодо виключення із загального стажу померлого ОСОБА_4 періоду його служби та заробітної плати з 01.01.2017 року по 04.11.2020 року зарахованих на підставі рішень суду у справі № 260/4542/23 від 07.08.2023 року та у справі №260/1028/24 від 18.04.2024 року, суд зазначає наступне.
Пенсія у зв`язку з втратою годувальника за своєю природою є похідною від права самого годувальника на пенсійне забезпечення. 
Статтею 37 Закону №1058 передбачено, що розмір пенсії непрацездатним членам сім`ї розраховується як відсоток від пенсії за віком/інвалідності, яка була б призначена самому померлому. Отже, якщо судом встановлено обсяг прав померлого (його стаж та заробіток), ці дані стають невід`ємною частиною його «пенсійної справи», яка тепер є базою для нарахування та виплати пенсії по втраті годувальника.
Судовими рішеннями Закарпатського окружного суду у справі № 260/4542/23 від 07.08.2023 року та у справі № 260/1028/24 від 18.04.2024 року, що набрали законної сили, встановлено юридичний факт, щодо зобов`язання відповідача зарахувати стаж за період з 01.01.2017 року по 04.11.2020 рік.
Відмова відповідача враховувати ці дані фактично є ревізією (переглядом) вже прийнятого судового рішення, що прямо заборонено законом.
Оскільки об`єктом розрахунку є стаж та заробіток померлого ОСОБА_4 , щодо яких вже існують рішення судів у справах №260/4542/23, 260/1028/24, відповідач не має дискреційних повноважень ігнорувати цей факт. Відмова у врахуванні встановленого судом стажу та заробітної плати є нічим іншим, як умисним невиконанням судового рішення та порушенням ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини (право на мирне володіння майном).
Отже, при обчисленні заробітку та стажу померлого годувальника, відповідач має врахувати стаж за період з 01.01.2017 по 04.11.2020 року, право на який встановлено рішеннями Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 у справі №260/4542/23 та від 18 квітня 2024 року справі 260/1028/24.

Щодо застосування середньої заробітної плати по Україні, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058) пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Частиною першою статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Разом з тим відповідно до ч.1 ст.10 цього ж Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
За приписами ч.2 ст.40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Водночас частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Буквальний зміст наведених норм свідчить про те, що правила, які регулюють переведення з одного виду пенсії на інший поширюються виключно на ті три види пенсій, які призначаються за правилами Закону №1058-IV, тобто пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 9 Закону були передбачені такі види пенсій, як пенсія за віком, пенсія по інвалідності та пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Закон №1058-ІV застосовувався виключно із метою обчислення розміру призначеної позивачу пенсії, вид якої визначався Законом № 1788-ХІІ.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі №577/2457/17 (провадження №К/9901/19962/18).
Такої ж правової позиції дотримується Сьомий апеляційний адміністративний суд (постанова від 18.03.2021 у справі №560/4328/20).
Отже, при призначенні позивачу пенсії відповідно до Закону №1058-IV підлягає застосуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022-2024 роки (три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії), згідно з частиною другою статті 40 цього Закону.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що при призначенні позивачу пенсії по інвалідності на підставі Закону №1058-IV відповідач неправомірно застосував показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який враховувався під час призначення пенсії по інвалідності, що є підставою для зобов`язання відповідача провести перерахунок призначеної позивачу пенсії по інвалідності із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022-2024 роки.
Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. 
Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов по суті належить задовольнити, обравши при цьому правильний спосіб захисту прав позивачів у спірних правовідносинах, незалежно від того формулювання позовних вимог, що наведене у позовній заяві. 
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1331,20 грн., який в силу вимог статті 139 КАС України підлягає стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 243, 246, 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов  ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, код ЄДРПОУ 20453063) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо розрахунку та виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без урахування страхового стажу та заробітної плати померлого годувальника ОСОБА_4 за період з 01.01.2017 по 04.11.2020 включно.
3. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо застосування при розрахунку пенсії ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 показника середньої заробітної плати по Україні, який використовувався для попередньої виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_4 , замість актуального показника за три календарні роки, що передують року звернення за новою виплатою (за 2022-2024 роки).
4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з 20.06.2025 року, виходячи з наступних показників:
- із обов`язковим врахуванням у страховий стаж та заробіток померлого ОСОБА_4 періоду його служби в органах держбезпеки (СБУ) з 01.01.2017 по 04.11.2020 на підставі рішень Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 року у справі № 260/4542/23 та від 18 квітня 2024 року у справі 260/1028/24;
- із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2022, 2023 та 2024 роки.
5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з урахуванням вищезазначених показників, починаючи з 20.06.2025 року.
6. Стягнути на користь ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, код ЄДРПОУ 20453063) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя | Д.В. Іванчулинець