Справа № 420/15372/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Скупінської О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії
В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду 26.05.2026 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, в якій позивач просить суд:
1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Київській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2024 року по 30 квітня 2026 року, з встановленням базового місяця – листопад 2015 року;
2. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2024 року по 30 квітня 2026 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) – листопад 2015 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням виплачених сум.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона проходила службу в Головному управлінні Національної поліції в Київській області на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції Бучанського районного управління поліції ГУНП. Відповідно до витягу з наказу ГУНП в Київській області від 24.04.2026 року №115о/с Позивачку було звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 7 (за власним бажанням) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», 30 квітня 2026 року. Однак, при звільненні з Позивачкою повного розрахунку проведено не було. Під час проходження служби Позивачці інформації про нарахування грошового забезпечення та його складові не надавали жодного разу протягом усього строку служби. У зв`язку з чим позивачка помилково вважала, що їй виплачуються усі передбачені законодавством виплати і складові грошового забезпечення, приводів для перевірки складових їх нарахування під час проходження служби не було. Однак, після звільнення від знайомих позивачка дізналася, що індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 30.04.2026 Головним управлінням Національної поліції в Київській області нараховувалася та виплачувалася з невірно встановленим базовим місяцем, що призвело до нарахування індексації грошового забезпечення у занижених розмірах або не нараховувалась та не виплачувалась жодному працівникові поліції взагалі.
У відповідь на адвокатський запит №207 від 01.05.2026 відповідачем було надано довідку про суми грошового забезпечення, виплачені позивачці за період з 01.08.2022 по 30.04.2026, згідно з якою індексація грошового забезпечення за періоди з січня 2024 року по липень 2024 року, з січня 2025 року по червень 2025 року, з січня 2026 року по квітень 2026 року позивачці дійсно не нараховувалась, а з серпня по листопад 2024 року нарахована у сумі 130,20 грн, у грудні 2024 року 254,35 грн, з липня по грудень 2025 року нарахована у сумі 133,23 грн. Також, відповідачем було повідомлено, що відповідно до абзацу 19 пункту 3 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» на 2023 рік було зупинено, тоді як Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» зупинка дії Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачена не була та проведення індексації доходів населення було відновлено з 01.01.2024. Відповідно до статті 39 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 01 січня 2024 року. Враховуючи викладене, базовим місяцем для проведення індексації для всіх категорій працівників став грудень 2023 року, незалежно від того, який місяць був базовим у працівників до 2024 року. У червні 2024 року виникли обставини, передбачені статтею 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», та з серпня 2024 року по грудень 2024 року ГУНП в Київській області проведено забезпечення індексацію грошового позивачки пропорційно відпрацьованому часу відповідно до чинного законодавства, враховуючи базовий місяць для проведення індексації – грудень 2023 року. Статтею 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено: «Установити, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з січні 2025 року, який приймається за 1 або 100%. Сума індексації, яка склалася у грудні 2024 року, у січні 2025 року не нараховується». З липня 2025 року по 31.12.2025 відповідачем проведено індексацію грошового забезпечення Позивачки пропорційно відпрацьованому часу відповідно до чинного законодавства, враховуючи базовий місяць – січень 2025 року. Також, статтею 41 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» визначено: «Установити, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з січні 2026 року, який приймається за 1 або 100%. Сума індексації, яка склалася у грудні 2025 року, у січні 2026 року не нараховується». Таким чином, базовим місяцем для проведення індексації для всіх категорій працівників став січень 2026 року. Відповідач зазначив, що законних підстав для проведення індексації грошового забезпечення позивачки, починаючи з 01.01.2024, розраховану з урахуванням індексу інфляції з розрахунку базового місяця – листопад 2015 року, немає.
Ухвалою судді від 28.05.2026 постановлено прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрити провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
16.06.2026 від представника відповідача ГУНП в Київській області надійшов відзив (вх. №ЕС/66767/26), в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог зазначивши, що згідно із пунктом 11 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Зауважуємо, що до жовтня 2017 року проведення індексації грошових доходів населення відповідно до Порядку № 1078 не розповсюджувалося на поліцейських. Звертає увагу, що відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, в постанові Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 № 782 не визначено, що її положення розповсюджуються в часі на минулий період. Враховуючи викладене, Головне управління немає підстав для проведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за вказаний у позовні заяві період.
18.06.2026 від представника відповідача ГУНП в Київській області надійшли додаткові пояснення (вх. №ЕС/67894/26) в яких зазначили, що відповідно до статті 39 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 01 січня 2024 року. Враховуючи викладене, базовим місяцем для проведення індексації для всіх категорій працівників став грудень 2023 року, незалежно від того, який місяць був базовим у працівників до 2024 року. Звертає увагу суду, що у червні 2024 року виникли обставини, передбачені статтею 4 Закону № 1282-ХІІ, та з серпня 2024 року (з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін – липень 2024 року) по грудень 2024 року Головним управлінням проведено індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 пропорційно відпрацьованому часу відповідно до чинного законодавства, враховуючи базовий місяць для проведення індексації – грудень 2023 року. Також інформує, що статтею 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено наступне: «Установити, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з січня 2025 року, який приймається за 1 або 100 відсотків. Сума індексації, яка склалася у грудні 2024 року, у січні 2025 року не нараховується ». За період з 01 по 30 квітня 2026 року обставини, передбачені статтею 4 Закону № 1282-ХІІ, для проведення індексації не виникало та індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 не проводилась.
Інших заяв по суті станом на момент розгляду справи до суду не надходило.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.
ОСОБА_1 проходила службу в Головному управлінні Національної поліції в Київській області на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції Бучанського районного управління поліції ГУНП.
Витягом з наказу Головного управління Національної поліції в Київській області по особовому складу №115 о/с від 24.04.2026 відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 , звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77.
Проте на переконання позивача, йому не нараховувалось та не виплачувалось індексація у період з 01.01.2024 по 30.04.2026 включно без застосування базового місяця листопад 2015 року.
Згідно довідки №229 від 11.05.2026 про суми грошового забезпечення, щодо нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, становить:
- з січня 2024 року по серпень 2024 року не нараховувалась та не виплачувалась;
- з вересня 2024 року по листопад 2024 року у сумі 130,20 грн (помісячно); 
- у грудні 2024 року у сумі 254,35 грн;
- з січня 2025 року по червень 2025 року не нараховувалась та не виплачувалась; 
- з липня 2025 року по грудень 2025 року у сумі 133,23 грн (щомісячно); 
- з січня 2026 року по квітень 2026 року не нараховувалась та не виплачувалась.
У вказаній довідці зазначено, що базовий місяць для проведення індексації грошового забезпечення за період з серпня 2022 року по грудень 2022 року - листопад 2015 року; Базовий місяць для проведення індексації грошового забезпечення у 2024 році - грудень 2023 року; Базовий місяць для проведення індексацій грошового забезпечення у 2025 році - січень 2025 року; Базовий місяць для проведення індексації грошового забезпечення у 2026 році - січень 2026 року.
Згідно листа №207 від 01.05.2026 ГУНП в Київській області повідомили, що для проведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 починаючи з 01.01.2024, розраховану з урахуванням індексу інфляції з розрахунку базового місяця - листопад 2015 року законних підстав немає.
Позивачка, не погоджуючись з такими діями відповідача, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Закон України «Про Національну поліцію» (Закон №580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України
Згідно із частинами 1 та 5 статті 94 Закон №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці» (Закон №108/95-ВР) в структуру заробітної плати входять: основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Стосовно визначення базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення, суд зазначає наступне.
З 07.11.2015 - з дня набрання чинності Законом №580-VIII застосовується постанова Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (Постанова №988), якою вперше затверджені схеми окладів поліцейських, які до теперішнього часу не змінювалися, тому базовим місяцем для визначення індексації є листопад 2015 року.
Згідно з пунктом 1 Постанови №988 грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до частини 6 статті 95 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України), заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.
Згідно із статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
В силу вимог статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 (Закон №1282-ХІІ, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно зі статтею 1 Закону №1282 індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до статті 4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01.01.2016 - 101 відсоток).
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
17.07.2003 постановою Кабінету Міністрів України №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (Порядок №1078).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
До вказаної постанови внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 №782 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.
Статтею 94 Закону №580-VIII визначено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до Закону. Змін до вказаного пункту статті 94 Закону №580-VIII у спірному періоді не вносилося, ця норма закону була діючою.
В силу положень частини 2 статті 8 Закону №1282-ХІІ за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.
Конституційне поняття «Закон України», на відміну від поняття «законодавство України», не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.
Критерії виплати грошового забезпечення, зокрема поліцейським Національної поліції, визначають Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 №260, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799.
При цьому, індексація має проводитися за наявності на це відповідних підстав, що визначені чинним законодавством.
Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (стаття 9 Закону №1282-ХІІ).
Законом України від 03.11.2022 №2710-ХІ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (далі - Закон №2710-ХІ) була зупинена на 2023 рік дія Закону №1282-ХІІ, у зв`язку з чим з 01.01.2023 по 31.12.2023 індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалась та не виплачувалася.
Натомість, вже з 01.01.2024 дія Закону №1282-ХІІ поновлена, він діє і на теперішній час. Однак, відповідач неправомірно встановив новий базовий місяць для нарахування індексації грошового забезпечення і замість базового місяця листопад 2015 року застосував базовим місяцем грудень 2023 року, січень 2025 року та січень 2026 року.
Відповідно до положень пунктів 2, 5 Порядку №1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.
Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.
Встановлення статтею 39 Закону України від 09.11.2023 №3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» правила, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024 року, не впливає на визначення базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення поліцейським, оскільки після прийняття Урядом постанови №988, якою було затверджені схеми окладів поліцейських, які до теперішнього часу не змінювалися, та з прийняттям якої саме й було обумовлено визначення базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення поліцейських, тому базовим місяцем для визначення індексації залишився листопад 2015 року.
Частиною 2 статті 5 Закону №1282-ХІІ передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Відповідач, здійснюючи нарахування індексації, не має дискреційних повноважень щодо визначення базового місяця індексації, оскільки не вправі обирати його на власний розсуд, а має діяти у чітко визначених межах закону.
Наявність саме у роботодавця, яким у даному випадку є відповідач, повноважень щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з урахуванням, окрім іншого, певного базового місяця індексації, не скасовує компетенції суду щодо можливості зобов`язання відповідача враховувати при обчисленні індексації конкретний базовий місяць, за наявності про це відповідного спору між сторонами.
Зважаючи на викладене, суд зазначає, що саме листопад 2015 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 30.04.2026. 
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Частиною 2 статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов слід задовольнити.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 7, 9, 77, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд 
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Київській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2024 року по 30 квітня 2026 року, з встановленням базового місяця – листопад 2015 року.
Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2024 року по 30 квітня 2026 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) – листопад 2015 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням виплачених сум. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ); 
Відповідач – Головне управління Національної поліції в Київській області (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 15, код ЄДРПОУ 40108616).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА