| | Справа №613/849/26 Провадження № 2/613/875/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2026 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Сеник О.С.,
за участю секретаря судового засідання Нагорної С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 613/849/26 за позовом ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до  ОСОБА_2 ,у якому просить : 1) стягнути з  ОСОБА_2 (дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_1 )на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» суму заборгованості в розмірі 19979,91 грн, з яких сума кредиту – 2999,98 грн, сума процентів за користування кредитом – 9989,93 грн, нараховані позивачем проценти за 122 календарних дні – 5490,00 грн, штрафні санкції - 1500,00 грн; 2) стягнути з  ОСОБА_2 (дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2662,40 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 30.04.2024 між ТОВ «Слон Кредит » та ОСОБА_1 укладено договір № 1585408, у відповідності до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 3000,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 на строк 359 днів зі сплатою процентів за користування кредитом кожні 30 днів. Відповідач підписав кредитний договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно умов договору ОСОБА_2 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
24.12.2024 між ТОВ«Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу № 24122024, на підставі якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» право грошової вимоги за кредитними договорами, зокрема і за кредитним договором № 1585408 від 30.04.2024 у розмірі 14489,91 грн, з яких 2999,98 грн – заборгованість за тілом кредиту, 9989,93 грн – заборгованість за відсотками, 1500,00 грн – штрафні санкції.
Крім того, відповідно до умов договору № 1585408 строк кредиту становить 359 днів (з 30.04.2024 по 25.04.2025). Станом на дату укладання договору факторингу №24122024 від 24.12.2024 строк дії кредитного договору № 1585408 від 30.04.2024 не закінчився. Тому в межах строку дії договору, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 25.12.2024 по 25.04.2025 (122 календарних дні) здійснило нарахування відсотків за стандартною процентною ставкою, у сумі 5490,00 грн.
Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 1585408 від 30.04.2024 загальною сумою 19979,91 грн, а саме: 2999,98 грн - заборгованість за тілом кредиту; 9989,93 грн - заборгованість за процентами, нарахованих первісним кредитором, 5490,00 грн заборгованість за процентами, нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 122 календарних дні, 1500,00 грн – штрафні санкції.
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 02 червня 2026 року позовну заяву ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, повідомив, що не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзиву на позов не подав.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК Україниу разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно зіст. 280 ЦПК Українисуд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положеннямст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що 30.04.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» №1585408, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «К408». Товариство надає споживачу кредит, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
За умовами договору кредитор надає позичальнику грошові кошти у розмірі 3000,00 грн зі строком кредиту 360 днів з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується в межах строку кредиту. Знижена процентна ставка ставноить 0,010% в день та застосовується, якщо споживач до 30.05.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 19200,00 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 17859,00 грн.
Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (п. 2.1 договору).
У свою чергу, споживач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором (п. 4.4 Договору).
Окрім того, відповідач за допомогою електронного підпису підписав Додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту № 1585408 від 30.04.2024, яким є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, а також паспорт споживчого кредиту.
Згідно з листом ТОВ «Пейтек» вих. №20250116-1146 від 16.01.2025, між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Пейтек» було укладено договір про організацію переказу грошових коштів №06062022-1 від 06.06.2022. Відповідно, було успішно перераховано грошові кошти в сумі 3000,00 грн від ТОВ «Слон Кредит»: 30.04.2024 о 10:09 год. на картку № НОМЕР_1 .
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1585408 від 30.04.2024, складеним ТОВ «Слон Кредит», ОСОБА_2 має заборгованість у розмірі 14489,91 грн, у т.ч. за основною сумою боргу 2999,98 грн, за процентами 9989,93 грн, 1500,00 грн – штрафні санкції. Відповідачем було сплачено суму у розмірі 5,10 грн.
24.12.2024 між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та ТОВ «Слон Кредит» було укладено договір факторингу № 24122024, за умовами якого ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт (ТОВ «Слон Кредит») відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб- Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.
Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в день підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 3, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі Реєстру боржників та повна сума ціни продажу, що надійшли на рахунок клієнта, підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості.
Сторонами договору факторингу підписано Акт прийому-передачі Реєстру Боржниківза договором факторингу № 24122024 від 24.12.2024.
На підтвердження переходу до позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права вимоги до відповідача позивачем надано до матеріалів справи витяг з Реєстру Боржників до договору факторингу № 24122024, згідно з якими до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) від ТОВ «Слон Кредит» за кредитним договором № 1585408 в сумі 14489,91 грн, у т.ч. за основною сумою боргу – 2999,98 грн, за процентами – 9989,93 грн, за пенею – 1500,00 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеним ТОВ «ФК» Фінтраст Капітал», за договором №1585408 про надання споживчого кредиту від 30.04.2024, за 122 календарних днів (з 25.12.2024 по 25.04.2025) ОСОБА_1 було нараховано відсотки за стандартною процентною ставкою у сумі 5490,00 грн.
Наявність заборгованості за договором позики зумовила звернення ТОВ «Фінтраст Капітал» до суду за захистом своїх прав.
Статтею 634 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг`для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів велектронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним таГосподарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згіднозі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитору зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Частиною першою статті 1077 ЦК України, визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини першої 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Доказів повернення відповідачем кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом у повному обсязі матеріали справи не містять.
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 30.04.2024 укладено договір № 1585408 про надання споживчого кредиту, ТОВ «Слон Кредит» умови кредитного договору виконало належним чином, надавши відповідачу кредит, шляхом перерахування на його картковий рахунок грошових коштів в розмірі 3000,00 грн. Однак, відповідач ОСОБА_2 належним чином свої зобов`язання не виконав, у визначені договором строки погашення заборгованості не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем склалась заборгованість у розмірі 19979,91 грн, а саме: 2999,98 грн - заборгованість за тілом кредиту; 9989,93 грн - заборгованість за процентами, нарахованих первісним кредитором, 5490,00 грн заборгованість за процентами, нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 122 календарних дні, 1500,00 грн – штрафні санкції 
Доказів сплати суми кредиту та відсотків у повному обсязі за кредитним договором №1585408 від 30.04.2024 або ж власного розрахунку заборгованості відповідачем не надано. Правом подати відзив відповідач не скористався.
Враховуючи викладене, оскільки відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором №1585408 від 30.04.2024, внаслідок чого утворилась заборгованість, сума наданого кредиту у розмірі 2999,98 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а позов у цій частині - задоволенню.
Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Щодо розміру заборгованості за нарахованими відсотками у загальній сумі 15479,93 суд зазначає наступне.
Законом України «Про споживче кредитування» визначено загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.
За визначенням п.1-1, п.1-2 ст.1 цього Закону договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
Згідно з частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», яка набрала чинності 24.12.2023 згідно із Законом№ 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1,00 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», який також набрав чинності 24.12.2023, передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких ЗаконівУкраїни щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Згідно з п. 3-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3498-ІХ від 22.11.2023 Банкам протягом: 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону щодо забезпечення можливості проведення Національним банком України інспекційних перевірок та надання йому інформації шляхом віддаленого доступу з використанням інформаційно-комунікаційних технологій; 90 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи, не зазначені в абзаці другому цього пункту, у відповідність з вимогами цього Закону. Надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону.
Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Оскільки кредитний договір укладено 30.04.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», умови п.1.2 договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 1,50% після 20.08.2024 є нікчемними в силу положень частини п`ятої статті 8 та частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» та не можуть бути застосовані.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача за період з 30.04.2024 по 20.08.2024 (включно) підлягає стягненню заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 4319,93 грн (відсотки кредитором нараховані правильно), у період з 21.08.2024 по 25.04.2025 (включно) у розмірі 7440,00 грн (2999,98 грн х 1,0% х 248 днів). Тобто, разом заборговність за відсотками, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 11759,93 грн.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь пені/штрафних санкцій в розмірі 1500,00 грн, суд зазначає наступне.
Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-IX (набрав чинності 17 березня 2022 року) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для стягнення сум пені/штрафних санкцій, нарахованих після 24 лютого 2022 року, а тому позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 пені/штрафних санкцій у розмірі 1500,00 грн задоволенню не підлягають.
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №1585408 від 30.04.2024 у розмірі 14759,91 грн, з яких: 2999,98 грн – заборгованість за тілом кредиту, 11759,93 грн – заборгованість за нарахованими відсотками.
Щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «ФК "Фінтраст Капітал» витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн до матеріалів справи надано наступні документи: копія договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 про надання правової допомоги, укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім М.М.; заявка №17681 на виконання доручення до Договору №10/12-2024 від 10.12.2024; Акт №17681 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, відповідно до якого адвокатом були надані наступні послуги : зустріч адвоката та клієнта, надання адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень правових питань у рамках цивільного судочинства (за 0,5 год 440,00 грн); дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи (за 1 год. 840,00 грн); аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства (за 0,5 год 440,00 грн); підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом (за 1 год. 840,00 грн); письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного виснвоку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції захисту прав та інтересів (за 1 год. 840,00 грн); проведення адвокатом заходів, спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Складення, оформлення та направлення адвокатських запитів (за 1 год. 840,00 грн); складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №1585408 від 30.04.2024 року, укладеним між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_2 до суду : Богодухівський районний суд Харківської області (за 2 год. 1640,00 год.); складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) – додатків до позовної заяви, необхідних для повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наданих до суду доказів (витяги з реєстру боржників, опис до поштового направлення відповідачу, що містить позовну заяву з додатками, рахунок на оплату послуг адвоката, акт прийому-передачі виконаних робіт та інші необхідні документи) (за 1 год. 840,00 грн); складання та оформлення процесуальних документів, необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів, тощо) (за 2 год. 1640,00 грн); представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1585408 від 30.04.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_2 , в тому числі участь у судових засіданнях (за 2 год. 1640,00 грн); рахунок на оплату №17681-10/04-2026 від 10.04.2026 на загальну суму 10000,00 грн.
При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123-130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, суд зазначає, що розмір пред`явлених ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» до відшкодування витрат на надання правової допомоги є завищеним щодо іншої сторони спору.
Враховуючи складність справи, яка не є складною, входить до категорії справ з усталеною судовою практикою, складність виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог складає 73,87%, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1966,71 грн (2662,40грн*73,87/100).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 83, 141, 223, 247, 259, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість кредитним договором № 1585408 від 30.04.2024 в розмірі 14759,91 грн (чотирнадцять тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять грн 91 коп.), витрати зі сплати судового збору в розмірі 1966,71 грн (одна тисяча дев`ятсот шістдесят шість грн 71 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень).
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Богодухівський районний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», місцезнаходження за адресою: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2, код ЄДРПОУ 44559822.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено 14.09.2026.

Суддя О.С. Сеник