ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 916/753/26

Господарський суд Одеської області у складі судді Мусієнко О.О. 
за участі секретаря судового засідання Дробиш К.А., 
дослідивши матеріали справи
за позовом: Одеського обласного центру зайнятості (65007, м. Одеса, вул. Михайла Болтенка, 10) 
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Гальченка В`ячеслава Валерійовича ( АДРЕСА_1 ) 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г)  
про стягнення 250 000, 00 грн 
у відкритому судовому засіданні
за участю представників: 
від позивача: Тулаїнова О.С.; 
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: не з`явився. 

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

02.03.2026 Одеський обласний центр зайнятості (далі – Одеський ОЦЗ, позивач) звернувся із позовною заявою (вх. № 775/26 від 03.03.2026) про стягнення з Фізичної особи-підприємця Гальченка В`ячеслава Валерійовича (далі – ФОП Гальченко В.В., відповідач) суму заборгованості у розмірі 250 000, 00 грн на рахунок уповноваженого банку, з якого здійснювалося перерахування коштів; стягнення з Фізичної особи-підприємця Гальченка В`ячеслава Валерійовича сплаченого судового збору у розмірі 3750, 00 грн. 

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; залучено Акціонерне товариство “Державний ощадний банк України” до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.05.2026 закрито підготовче провадження у справі № 916/753/26 за позовом Одеського ОЦЗ до відповідача фізичної особи-підприємця Гальченка В`ячеслава Валерійовича за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” про стягнення 250 000, 00 грн; призначено справу до судового розгляду по суті на 25.05.2026 об 11:50.
Судове засідання, призначене на 25.05.2026 об 11:50, не відбулося, про що свідчить наявна у матеріалах справи довідка. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.06.2026 призначено судове засідання на 10.06.2026 о 14:00. 
Ухвалами Господарського суду Одеської області від 10.06.2026 та від 24.06.2026 відкладався розгляд справи.
Судове засідання, призначене на 13.07.2026 о 10:30, не відбулося, про що свідчить наявна у матеріалах справи довідка. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.06.2026 призначено судове засідання на 03.09.2026 о 15:45. 
У судовому засіданні 03.09.2026 після судових дебатів суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку з чим оголосив перерву п`ять хвилин. 
03.09.2026 після перерви судом оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення. 

3. Позиція учасників справи.

Доводи позивача - Одеського ОЦЗ. 
Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем обов`язкових умов договору мікрогранту, укладеного 28.05.2025 між Державним центром зайнятості, АТ "Ощадбанк" та ФОП Гальченко В.В. шляхом підписання заяви про приєднання у відділенні уповноваженого банку, та порушенням вимог п. п. 20, 21 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738. Вказує, що наслідком такого порушення є повернення відповідачем отриманої суми мікрогранту в розмірі 250 000 грн на рахунок уповноваженого банку, з якого здійснювалося перерахування коштів. 
Позивач 14.11.2025 направив відповідачу лист – претензію за вих. 3 4281/08.02-01-25/42-25 з вимогою у добровільному порядку повернути використану суму мікгрогранту протягом 30 календарних днів з дати зазначеного листа, однак, кошти не повернуто. 

Відповідач – ФОП Гальченко В.В. 
Ухвали суду від 18.03.2026, 15.04.2026, 04.05.2026, 02.06.2026, 10.06.2026, 24.06.2026, 17.07.2026 були надіслані відповідачу на його адресу, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та повернуті засобами поштового зв`язку із вказівкою такого повернення “адресат відсутній за вказаною адресою”, про що свідчать відповідні рекомендовані повідомлення.
Відповідно до ч. ч. 1, 5, 7 ст. 6 ГПК України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Електронний кабінет – це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Частиною 1 ст. 232 ГПК України передбачено, що судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.
Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (ч. 6 ст. 242 ГПК України).
Згідно з ч. 11 ст. 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Отже, ГПК України передбачено два способи надсилання судового рішення: (1) в електронній формі – через “Електронний кабінет” та (2) шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто на адресу вказану у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
При цьому, сам лише факт не отримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд, у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.
Неотримання вищенаведених ухвал у даній справі відповідачем та повернення їх до суду з відповідними відмітками є наслідками дій (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання та повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.
Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 07.09.2022 у справі № 910/10569/21, від 19.12.2022 у справі № 910/1730/22, від 01.03.2023 № 910/18543/21, від 30.03.2023 у справі № 910/2654/22, від 06.06.2023 у справі № 922/3604/21, від 09.11.2023 у справі № Б-39/02-09 (922/3286/21).
Відповідач зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання та в розумні інтервали часу - вживати заходів, щоб дізнатись про стан розгляду справи.
З огляду на зазначене, надсилання судової кореспонденції на юридичну адресу відповідача та її неотримання з відповідної причини вважається належним підтвердженням виконання судом вимог процесуального законодавства щодо повідомлення учасника справи про розгляд спору. 
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.03.2025 у справі № 904/4076/23.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постанови Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20 тощо).
До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 19.07.2023 у справі № 906/638/22. 
Також, суд повідомляв про розгляд справи № 916/753/26 шляхом розміщення публікацій на сайті «Судова влада України», що підтверджується наявними в матеріалах справи роздруківками.
Отже, судом було вчинено всі необхідні дії щодо повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі, про можливість вчинення відповідних процесуальних дій, зокрема надано можливість викласти свої заперечення проти задоволення позовних вимог.
Відповідач в жодне судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суд жодного разу не повідомив; відзиву на позовну заяву не надав.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про належне повідомлення учасника судового процесу (відповідача) про розгляд справи № 916/753/26. 
Оскільки відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, суд у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами. 

Доводи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України”.
У поясненнях, сформованих в системі "Електронний суд" 31.03.2026 (вх. № 11194/26 від 01.04.2026), вказано, що на дотримання вимог Порядку ФОП Гальченко В.В. звернувся до установи банку та шляхом приєднання до договору про надання мікрогранту здійснено відкриття поточного рахунку для обліку коштів мікрогранту. 10.03.2025 кошти мікрогранту були зараховані рахунок грантоотримувача ФОП Гальченко В.В. в розмірі 250 000, 00 грн.
Повідомляє, що використання коштів мікрогранту здійснено відповідачем шляхом перерахування: за мангал, за обладнання для витяжки, за стіл, за фритюрницю, за кондиціонери, за стілець, за гриль, піч для піци, за барну стіку, за оренду приміщення, за товари, за напої, за спеції, за продукти харчування, за товари згідно видаткової накладено, як сплату за вугілля деревне. 
Зазначає, що 11.09.2025 АТ «Ощадбанк» здійснено повернення невикористаної суми коштів мікрогранту в розмірі 62, 99 грн згідно Постанови КМУ від 21.06.2022 № 738. Тобто, всього ФОП Гальченко В.В. отримав 250 000,00 грн та використав кошти мікрогранту в сумі 249 937, 01 грн. 
Також, у наданих поясненнях банк просив розгляд справи здійснювати без участі його представника. 

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

22.01.2025 ФОП Гальченко В.В. через Єдиний державний вебпортал електронних послуг «Дія» подав заяву № BZU584 на отримання гранту на власну справу, в якій зазначив: фактичне місце провадження діяльності – м. Одеса, вул. Сахарова Академіка, буд. 32, прим. 1; сума запиту – 250 000 грн; кількість працівників, яких планує найняти – 2; щомісячна планова виручка – 230 000 грн; плани щодо використання гранту – придбання меблів та обладнання для ведення господарської діяльності, а також транспортних засобів для комерційних та виробничих цілей; їх не можна продавати або передавати іншим особам, доки не будуть виконані усі умови грантового договору: 
сума, яку планується витратити та на що саме – 164 000 грн, меблі, обладнання. Закупівля посівного матеріалу, багаторічних насаджень, свійських тварин та птиці, сировини, матеріалів, програмного забезпечення або інших товарів та послуг, що пов`язані з реалізацією бізнес – плану. На це може виділятися до 50 % від розміру мікрогранту; 
сума, яку планується витратити та на що саме – 36 000 грн, купівля сировини. Оренда нежитлових приміщень або земельних ділянок для комерційних і виробничих цілей. На це може виділятися до 25 % від розміру мікрогранту;
сума, яку планується витратити та на що саме – 50 000 грн, оренда приміщення. Вплив від отриманої допомоги на свій бізнес, громаду та економіку в регіоні створення нових робочих місць, зростання податкових надходжень, розвиток малого та середнього бізнесу та суміжних галузей (постачання матеріалів, обладнання). 
Відповідно до витягу з наказу № 36 від 21.12.2025 Державного центру зайнятості «Про надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу» вирішено надати мікрогранти на створення або розвиток власного бізнесу 340 отримувачам на загальну суму 81 219 876 грн, з них: 255 отримувачам, які подали заяви в період з 20.01.2025 по 02.02.2025, на суму 60 822 386 грн згідно з додатком № 1.
У витязі з додатку № 1 до наказу Державного центру зайнятості № 36 від 21.02.2025, який є списком заявників, які отримали позитивне рішення комісії ДЦЗ та набрали найбільшу сукупну кількість балів, у період з 20.01.2025 по 02.02.2025, зазначена заявка з унікальним ідентифікатором - № BZU584; підсумковий скоригований бал – 164; сума проєкту – 250 000 грн; регіон – Одеська.
27.02.2025 ФОП Гальченко В.В. звернувся до АТ «Державний ощадний банк України» із заявою № 1 про надання послуг до договору банківського обслуговування № 1091325416250227093007 від 27.02.2025, згідно якої рахунок відкривається для здійснення підприємницької/господарської діяльності/незалежної професійної діяльності, мікрогранту на створення або розвиток власного бізнесу. 
про відкриття рахунку обслуговування коштів гранту в рамках Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738. У вказаній заяві визначена дата відкриття рахунку - 29.08.2022 та номер рахунку НОМЕР_2 
28.02.2025 ФОП Гальченко В.В. подано заяву про приєднання до договору про надання мікрогранту, згідно з якою останній приєднався до умов договору про надання мікрогранту, який оприлюднено на офіційному сайті Державного центру зайнятості (www.dcz.gov.ua); укладання договору внаслідок приєднання отримувача до його умов передбачає надання мікрогранту у розмірі 250 000, 00 грн. Надання отримувачу мікрогранту у зазначеному розмірі здійснюється відповідно до наданих отримувачем заяви на отримання мікрогранту та бізнес-плану на підставі рішення ДЦЗ про надання мікрогранту BZU584. Обов`язковою умовою, виконання якої повинен забезпечити отримувач протягом строку дії договору, є створення робочих місць у кількості 2 (двох). Мікрогрант перераховується на рахунок отримувача UA 313288450000026033500913254.
Наказом Міністерства економіки України від 06.07.2022 № 1969 затверджена форма договору про надання мікрогранту (з додатком), у преамбулі якого зазначено, що цей договір є договором приєднання у розумінні статті 634 Цивільного кодексу України і може бути укладений лише шляхом приєднання отримувача до всіх його умов в цілому шляхом надання АТ «Ощадбанк» заяви про приєднання до умов цього договору в порядку, передбаченому цим договором;
- при укладанні цього договору ДЦЗ діє на виконання договору про взаємодію, укладеного між Міністерством економіки України, ДЦЗ та АТ «Ощадбанк» (далі – договір про взаємодію), та Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 червня 2022 року №738 (далі – Порядок).
Так, відповідно до розділу II договору погоджено предмет договору, а саме: на виконання цього договору на підставі рішення ДЦЗ про надання мікрогранту, прийнятого до його укладання, отримувачу відповідно до Порядку та договорів про взаємодію надається мікрогрант у розмірі та порядку, визначених умовами цього договору.
Пунктом 1 розділу III договору визначено, що розмір мікрогранту, який надається отримувачу відповідно до цього договору, обумовлений бізнес-планом, визначається відповідно до прийнятого ДЦЗ рішення про надання мікрогранту та зазначається у Заяві про приєднання. При цьому загальна вартість реалізації бізнес-плану може перевищувати суму мікрогранту та передбачати також фінансування за рахунок власних коштів отримувача.
Відповідно до п. 2 розділу III договору передбачено, що грант надається у безготівковій формі у національній валюті України шляхом зарахування коштів на рахунок отримувача через Уповноважений банк у строки та порядку, визначені договорами про взаємодію та Порядком. Гранти у розмірі від 500000,00 гривень до 1000000,00 гривень надаються за умови співфінансування з отримувачем у такому співвідношенні: 70 відсотків вартості проєкту – за рахунок гранту, не менше 30 відсотків – за рахунок коштів отримувача (власних або кредитних). Грант надається в межах загальної суми гранту згідно з графіком, визначеним у розділі ІІ «План надходжень та витрат» бізнес-плану отримувача. Уповноважений банк забезпечує оплату витрат отримувача на цілі, визначені у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору та передбачені бізнес-планом.
Згідно з п. 1 розділу IV договору використання коштів мікрогранту здійснюється за цільовим призначенням, яке обумовлене умовами його надання, визначається бізнес-планом та повинно відповідати цілям, визначеним у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору.
Пунктом 2 розділу IV договору отримувач використовує кошти мікрогранту за цільовим призначенням протягом шести місяців з дати його отримання (зарахування на рахунок отримувача).
Положеннями п. 3 розділу IV договору отримувач реалізує бізнес-план протягом строку, визначеного в ньому.
За умовами п. 4 розділу IV договору для використання коштів мікрогранту та оплати ними витрат отримувача, що відповідають цільовому призначенню мікрогранту, визначеному у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору та передбаченому бізнес-планом, отримувач подає до Уповноваженого банку рахунок-фактуру (рахунок, квитанція, накладна тощо) або договір, укладений між отримувачем і постачальником (продавцем) обладнання, сировини та матеріалів тощо. На підставі документів, зазначених в абзаці першому цього пункту, Уповноважений банк забезпечує проведення операції з оплати витрат, які відповідають цільовому призначенню мікрогранту та бізнес-плану.
Відповідно до п. 1 розділу V договору обов`язковою умовою договору є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача робочих місць залежно від розміру гранту, визначеного пунктом 4 Порядку, кількість яких визначається з урахуванням бізнес-плану та рішення ДЦЗ про надання гранту і зазначається в заяві про приєднання, та працевлаштування на них осіб на повну тривалість робочого дня із встановленням заробітної плати таким особам у розмірі, не меншому встановленого законодавством мінімального розміру заробітної плати, на строк не менш як на 24 місяці протягом 36-місячного періоду.
У разі звільнення працівників, працевлаштованих відповідно до абзацу першого цього пункту, до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування на їх робочі місця працевлаштовуються інші особи.
Згідно з п. 2 розділу VІ договору отримувач зобов`язується:
1) використати кошти мікрогранту для реалізації бізнес-плану на умовах, визначених Порядком та цим договором;
2) виконати обов`язкову умову;
3) не використовувати кошти мікрогранту на цілі, відмінні від тих, які визначені у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору;
4) з метою здійснення моніторингу та контролю виконання умов цього договору надавати ДЦЗ (відповідному регіональному, міському, районному, міськрайонному центру зайнятості або відповідній філії регіональних центрів зайнятості, центральним та/або місцевим органам влади (у разі їх залучення)), доступ до місця провадження господарської діяльності отримувача, а також необхідну інформацію та документи, зокрема стосовно сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та створення робочих місць, протягом трьох років з дня укладення договору або до повного виконання обов`язкової умови договору, визначеної абзацом третім пункту 20 Порядку;
5) повернути до Уповноваженого банку різницю між сумою отриманого мікрогранту та фактично сплаченими відповідно до Порядку податками, зборами (обов`язковими платежами), єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невиконання обов`язкової умови;
6) повернути витрачені кошти мікрогранту протягом одного місяця до Уповноваженого банку у разі неможливості встановлення факту цільового використання або встановлення факту нецільового використання мікрогранту за результатами здійснення ДЦЗ моніторингу та контролю за додержанням умов цього договору;
7) самостійно врегульовувати правовідносини з третіми особами, в тому числі в судовому порядку, які виникатимуть в процесі використання коштів мікрогранту та реалізації бізнес-плану;
8) відповідати за виконання будь-яких інших обов`язків, покладених на нього цим договором та Порядком;
9) до виконання умов цього договору не відчужувати обладнання, придбане за кошти мікрогранту (крім випадків відчуження внаслідок звернення стягнення на нього Уповноваженим банком відповідно до договору застави);
10) повідомити ДЦЗ щодо повернення суми мікрогранту у разі невиконання обов`язкових умов.
ДЦЗ зобов`язується вжити заходів, необхідних для надання коштів мікрогранту у відповідності до умов цього договору та Порядку (пункт 3 розділу VI договору).
Згідно з під. 2 п. 4 розділу V договору ДЦЗ має право вимагати повернення коштів мікрогранту та розірвати цей договір у випадках, передбачених його умовами та Порядком.
Згідно з пунктом 1 розділу VII договору сторони відповідають за своїми зобов`язаннями в межах, визначених чинним законодавством України.
У пункті 6 розділу VІІ договору закріплено, що у разі невиконання отримувачем обов`язкової умови договору гранту щодо створення робочих місць протягом шести місяців з дня зарахування коштів на його рахунок та непрацевлаштування на них осіб відповідно до умов Порядку отримувач повертає суму гранту протягом одного місяця після закінчення такого строку у повному обсязі на рахунок, з якого здійснювалося перерахування гранту. У разі невиконання отримувачем обов`язкової умови договору гранту щодо створення робочих місць залежно від розміру гранту у строк не менш як 24 місяці протягом 36 місячного періоду отримувач зобов`язаний повернути різницю між сумою отриманого гранту та фактично сплаченими податками та зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працівників, працевлаштованих на умовах Порядку.
Між тим приписами п. 7 розділу VІІ договору погоджено, що у разі неможливості встановлення факту цільового використання гранту або його частини або встановлення факту нецільового використання гранту або його частини під час здійснення центром зайнятості моніторингу та контролю за додержанням умов договору отримувач зобов`язаний протягом одного місяця повернути грант або його частину в сумі, що дорівнює сумі коштів гранту, використаної не за цільовим призначенням, на спеціальний рахунок, відкритий в уповноваженому банку, з якого здійснювалося перерахування гранту.
Умовами п. 8 розділу VІІ договору визначено, що у разі несвоєчасного та/або неповного виконання пунктів 20 і 21 Порядку сума мікрогранту вважається заборгованістю, стягнення якої здійснюється ДЦЗ та/або регіональним центром зайнятості в судовому порядку.
Пунктом 1 розділу ІХ договору зазначено, що цей договір може бути розірваний достроково за згодою сторін, шляхом укладення додаткової угоди до цього договору. У такому випадку кошти гранту підлягають поверненню отримувачем.
Крім того, п. 2 розділу ІХ договору погоджено, що цей договір може бути розірваний достроково ДЦЗ в односторонньому порядку шляхом направлення відповідного повідомлення отримувачу у випадках:
- неможливості встановлення в процесі моніторингу та контролю за додержанням умов цього Договору факту цільового використання гранту;
- встановлення в процесі моніторингу та контролю за додержанням умов цього договору факту нецільового використання гранту.
У разі дострокового розірвання цього договору ДЦЗ в односторонньому порядку отримувач зобов`язаний повернути кошти гранту на умовах, визначених цим договором та Порядком. Договір вважається розірваним після повернення таких коштів.
Відповідно до п. 2 розділу ХІІІ договір укладається шляхом приєднання отримувачем до його умов шляхом подання до Уповноваженого банку належним чином заповненої та підписаної отримувачем (його уповноваженим представником) заяви про приєднання (в трьох ідентичних примірниках), яка оформляється у письмовій формі. Договір вважається укладеним з дати проставляння Уповноваженим банком (його представником) відмітки на поданій йому отримувачем заяві про приєднання. Така відмітка проставляється Уповноваженим банком після належної ідентифікації та верифікації отримувача), а також перевірки відповідності її даних бізнес-плану та рішенню ДЦЗ про надання гранту такому отримувачу. Уповноважений банк відмовляє у проставлянні зазначеної відмітки на заяві про приєднання у випадку виявлення невідповідності вказаним документам.
Крім того, пунктом 3 розділу ХІІІ договору погоджено, що умови цього договору можуть бути змінені в односторонньому порядку шляхом розміщення ДЦЗ нової редакції договору (у вигляді файлу, на який накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи ДЦЗ) на сайті не пізніше, ніж за 7 днів до дати набрання чинності такими змінами. Отримувач зобов`язується регулярно ознайомлюватись з опублікованими на сайті новими редакціями договору. Датою ознайомлення отримувача з оприлюдненою інформацією вважається момент, з якого інформація отримала вигляд доступної для отримувача відповідно до умов цього договору.
Цей договір набирає чинності з дня його укладання у порядку, визначеному розділом ХІІІ цього договору, та діє до повного виконання зобов`язань сторін, передбачених цим договором. Договір укладено з урахуванням положень Порядку (пункти 1, 2 розділу XIV договору).
За умовами розділу XV договору невід`ємною частиною цього договору є заява про приєднання до договору про надання гранту та додаток до неї.
Відповідно до виписки за період 28.02.2025 – 03.12.2025 по рахунку ФОП Гальченко В.В. вбачається, що 10.03.2025 на рахунок останнього у АТ «Ощадбанк» було зараховано кошти мікрогранту у розмірі 250 000, 00 грн з призначенням платежу: «зарахування коштів мікрогранту згідно з Постановою КМУ № 738 від 21.06.2022».
Також, згідно виписки вбачається, що використання коштів мікрогранту здійснено відповідачем шляхом перерахування: 12.03.2025 в сумі 40 000,00 грн на рахунок ФОП Брезицького О.О. в АТ «КБ ПриватБанк» згідно рахунку №6 від 05.03.2025 за мангал; 12.03.2025 в сумі 14 000,00 грн на рахунок ФОП Воропінова К.І. в АТ «КБ ПриватБанк» згідно рахунку № НОМЕР_1 від 11.03.2025 за обладнання для витяжки; 12.03.2025 в сумі 19 000, 00 грн на рахунок ФОП Попков І.П. в АТ «КБ ПриватБанк» згідно рахунку №11/03/2025 від 11.03.2025 за стіл; 12.03.2025 в сумі 6000,00 грн на рахунок ФОП Король К.А. в АТ «КБ ПриватБанк» згідно рахунку № НОМЕР_2 від 12.03.2025 за фритюрницю; 12.03.2025 в сумі 18000,00 грн на рахунок ТОВ "Епіцентр К" в АТ «Ощадбанк» згідно рахунку №СЧТ/ ОК-0003422 від 10.03.2025 за кондиціонери; 12.03.2025 в сумі 16000,00 грн на рахунок ТОВ "Епіцентр К" в АТ «Ощадбанк» згідно рахунку №СЧТ/ ОК-0003420 від 10.03.2025 за стілець; 14.03.2025 в сумі 24000,00 грн на рахунок ФОП Король К.А. в АТ «КБ ПриватБанк» згідно рахунку № НОМЕР_3 від 10.03.2025 за гриль, піч для піци; 17.03.2025 в сумі 17000,00 грн на рахунок ТОВ "Епіцентр К" в АТ «Ощадбанк» згідно рахунку №СЧТ/ ОК-0003664 від 13.03.2025 за касове обслуговування; 26.03.2025 в сумі 9594,00 грн на рахунок ФОП Ткаченко Б.М. в АТ «КБ ПриватБанк» згідно рахунку № НОМЕР_4 від 24.03.2025 за барну стійку; 15.04.2025 в сумі 19260,00 грн на рахунок ФОП Атанасов С.І. в АТ «КБ ПриватБанк» згідно рахунку №1 від 23.04.2025 за оренду приміщення; 15.04.2025 в сумі 19260,00 грн на рахунок ФОП Атанасов С.І. в АТ «КБ ПриватБанк» згідно рахунку №2 від 23.04.2025 за оренду приміщення (гарантований платіж); 23.04.2025 в сумі 4566,29 грн на рахунок ФОП Побірська Ф.С. в АТ «КБ ПриватБанк» згідно рахунку №989 від 22.04.2025 за товари; 23.04.2025 в сумі 2995,81 грн на рахунок ТОВ "Сандора" в АТ «УкрСиббанк» згідно рахунку №СА-ОД/ РНв-044250 від 23.04.2025 за напої; 25.04.2025 в сумі 2296,19 грн на рахунок ТОВ "Епіцентр К" в АТ «Ощадбанк» згідно рахунку №счт/ ОК-0006238 від 24.04.2025 за товари; 25.04.2025 в сумі 3295,35 грн на рахунок ФОП Микитко О.В. в АТ «КБ ПриватБанк» згідно рахунку №5136 від 24.04.2025 за товари; 25.04.2025 в сумі 186,30 грн на рахунок ТОВ "СКИАТОС" в АТ «УкрСиббанк» згідно рахунку № НОМЕР_5 від 24.04.2025 за спеції; 25.04.2025 в сумі 998,34 грн на рахунок ТОВ "СКИАТОС" в АТ «УкрСиббанк» згідно рахунку № НОМЕР_6 від 24.04.2025 за товари; 25.04.2025 в сумі 1003,01 грн на рахунок ФОП Албанська О.З. в АТ «УкрСиббанк» згідно рахунку №9565 від 24.04.2025 за товари; 25.04.2025 в сумі 238,01 грн на рахунок ФОП Албанська О.З. в АТ «УкрСиббанк» згідно рахунку №9563 від 24.04.2025 за товари; 25.04.2025 в сумі 5044,92 грн на рахунок ФОП Албанська О.З. в АТ «УкрСиббанк» згідно рахунку №9570 від 24.04.2025 за товари; 25.04.2025 в сумі 4468,85 грн на рахунок ФОП Скрипник Д.М. в АТ «КБ ПриватБанк» згідно рахунку №СД-0000001 від 24.04.2025 за товари; 28.04.2025 в сумі 5435,00 грн на рахунок ФОП Гордєєва І.В. в АТ «УкрСиббанк» згідно рахунку №3 від 24.04.2025 за товари; 28.04.2025 в сумі 210,00 грн. на рахунок ФОП Албанська О.З. в АТ «УкрСиббанк» згідно рахунку №9662 від 24.04.2025 за товари; 28.04.2025 в сумі 465,75 грн на рахунок ТОВ "СКИАТОС" в АТ «УкрСиббанк» згідно рахунку № НОМЕР_7 від 28.04.2025 за товари; 02.05.2025 в сумі 195,01 грн на рахунок ФОП Албанська О.З. в АТ «УкрСиббанк» згідно рахунку № НОМЕР_8 від 01.05.2025 за продукти харчування; 02.05.2025 в сумі 509,81 грн на рахунок ФОП Побірська Ф.С. в ПАТ "МТБ БАНК" згідно рахунку №0000001153 від 02.05.2025 за товари; 02.05.2025 в сумі 816,01 грн на рахунок ФОП Албанська О.З. в АТ «УкрСиббанк» згідно рахунку № НОМЕР_9 від 01.05.2025 за продукти харчування; 02.05.2025 в сумі 2046,32 грн на рахунок ФОП Скрипник Д.М. в АТ «КБ ПриватБанк» згідно рахунку № СД-0000001 від 01.05.2025 за продукти харчування; 07.05.2025 в сумі 540,15 грн на рахунок ФОП Побірська Ф.С. в ПАТ "МТБ БАНК" згідно рахунку №1090 від 05.05.2025 за товари; 29.05.2025 в сумі 659,98 грн на рахунок ФОП Албанська О.З. в АТ «УкрСиббанк» згідно рахунку № НОМЕР_10 від 22.05.2025 за товари; 29.05.2025 в сумі 629,04 грн на рахунок ФОП Побірська Ф.С. в ПАТ "МТБ БАНК" згідно рахунку №1389 від 28.05.2025 за товари; 04.06.2025 в сумі 4244,49 грн. на рахунок ФОП Скрипник Д.М. в АТ «КБ ПриватБанк» згідно видаткової накладної №СД-0000002 від 30.05.2025 за товар; 04.06.2025 в сумі 917,70 грн на рахунок ТОВ "СКИАТОС" в АТ «УкрСиббанк» як сплата за товари згідно видаткової накладної №82242 від 02.06.2025; 04.06.2025 в сумі 1680,00 грн на рахунок ФОП Баландюк І.М. в АТ КБ "ПриватБанк" як сплата за вугілля деревне згідно накладної №1885 від 30.05.2025; 13.06.2025 в сумі 909,56 грн на рахунок ФОП Скрипник Д.М. в АТ КБ "ПриватБанк" як сплата за товар згідно видаткової накладної №ЧК-0004375 від 10.06.2025; 16.06.2025 в сумі 983,36 грн на рахунок ФОП Скрипник Д.М. в АТ КБ "ПриватБанк" як сплата за товар згідно видаткової накладної №СД-0000002від 04.06.2025; 16.06.2025 в сумі 1680,00 грн. на рахунок ФОП Баландюк І.М. в АТ КБ "ПриватБанк" як сплата за вугілля деревне згідно накладної №2076 від 11.06.2025; 25.06.2025 в сумі 807,76 грн на рахунок ФОП Чалок І.Ю. в АТ КБ "ПриватБанк" як сплата за товар згідно видаткової накладної №ЧК-0004745 від 21.06.2025. 
Використання відповідачем грошових коштів також підтверджується наданими видатковими накладними, рахунками на оплату. 
03.10.2025 консультантами роботодавця відділу надання послуг роботодавцям Одеської філії Одеського ОЦЗ був складений акт № 438 перевірки фактичного знаходження суб`єкта господарювання за вказаною адресою, в якому зазначено наступні відомості: дата заповнення заяви на веб-порталі «Дія» 22.01.2025 № BZU584; тема бізнес-плану: точка швидкого харчування; дата заяви про приєднання до договору про надання мікрогранту – 28.02.2025; дата зарахування коштів мікрогранту на рахунок отримувача – 10.03.2025; розмір мікрогранту - 250000,00 грн; перевірка/огляд проводилася за період з 28.02.2025 по 03.10.2025.
Як вбачається зі змісту акту, перевіркою було встановлено: 
- спеціалістами Одеської філії Одеського ОЦЗ було здійснено виїзд за адресою м. Одеса, вул. Ак. Сахарова, буд. 32, прим. 1 для перевірки місцезнаходження ПОУ. Встановлено, що на момент перевірки суб`єкт господарювання ФОП Гальченко В.В. за заявленою адресою місця здійснення діяльності не знаходиться; 
- за даними ЄДРС відсутня інформація щодо створення робочих місць та працевлаштування робітників ФОП Гальченко В.В. протягом шести місяців з дня зарахування коштів на розрахунковий рахунок грантоотримувача. Документів, підтверджуючих створення робочих місць на виконання мов договору та прийняття працівників ФОП Гальченко В.В. не надано;
- суму використаного мікрогранту встановити не має можливості, документів, підтверджуючих ФОП Гальченко В.В. не надав.
Також, згідно вказаного акту встановлено порушення на момент перевірки: за адресою м. Одеса, вул. Ак. Сахарова, буд. 32, прим. 1 ФОП Гальченко В.В. не знаходиться, неможливо встановлення факту цільового використання мікгрогранту або встановлення факту нецільового використання мікрогранту, чим порушено абзац 3 пункту 21 Порядку. 
Акт № 438 від 03.10.2025 перевірки фактичного знаходження суб`єкта господарювання за вказаною адресою підписаний консультантами роботодавця відділу надання послуг роботодавця Одеської філії ООЦЗ Ларисою Садковською та Іриною Бовкун.
Згідно протоколу № 18 від 05.11.2025 засідання Комісії Одеського ОЦЗ з питань надання мікрогрантів/грантів, комісія вирішила рекомендувати директору Одеського ОЦЗ прийняти рішення про повернення ФОП Гальченко В.В. суми використаних коштів мікрогранту у розмірі 250 000 грн на спеціальний рахунок, відкритий в уповноваженому банку, для подальшого їх перерахування на рахунок, з якого здійснено перерахування мікрогранту. 
Одеським ОЦЗ прийнято наказ № 1080 від 07.11.2025 «Про повернення коштів мікрогранту», відповідно до якого визнано кошти мікрогранту у сумі 250 000 грн, отримані та використані ФОП Гальченко В.В., такими, що підлягають поверненню у зв`язку з встановленням факту невиконання обов`язкових умов договору про надання мікрогранту ФОП Гальченко В.В.. 
Позивач засобами поштового зв`язку направив відповідачу претензію № 4281/08.02.01-25/42-25 від 14.11.2025, в якій пропонував добровільно повернути суму використаного мікрогранту 250 000 грн протягом 30 днів з дня отримання цього листа на розрахунковий рахунок уповноваженого банку, з якого здійснювалось перерахування. 
Поштове відправлення було повернуто відправнику (позивачу), про що свідчать конверт АТ “Укрпошта”.

5. Позиція суду.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами ч. 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Частинами 1, 2, 4 ст. 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.
У відповідності з ч. ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно з ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Статтями 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до статті 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.
Правовідносини між сторонами урегульовані Законом України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» та Порядком надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738 (далі - Порядок).
Частинами 1, 2 ст. 12 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» визначено, що державна підтримка надається суб`єктам малого і середнього підприємництва, які відповідають критеріям, встановленим частиною третьою статті 55 Господарського кодексу України. Державна підтримка передбачає формування програм, в яких визначається механізм цієї підтримки. Програми державної підтримки розробляються та впроваджуються спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва із залученням інших центральних органів виконавчої влади та громадських організацій, що представляють інтереси суб`єктів малого і середнього підприємництва. Державні програми підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України в установленому законом порядку.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» надання фінансової державної підтримки здійснюється спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва, іншими органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, Українським фондом підтримки підприємництва та іншими загальнодержавними фондами, регіональними та місцевими фондами підтримки підприємництва. Фінансова державна підтримка надається за рахунок державного та місцевих бюджетів.
Основними видами фінансової державної підтримки є: 1) часткова компенсація відсоткових ставок за кредитами, що надаються на реалізацію проектів суб`єктів малого і середнього підприємництва; 2) часткова компенсація лізингових, факторингових платежів та платежів за користування гарантіями; 3) надання гарантії та поруки за кредитами суб`єктів малого і середнього підприємництва; 4) надання кредитів, у тому числі мікрокредитів, для започаткування і ведення власної справи; 5) надання позик на придбання і впровадження нових технологій; 6) компенсація видатків на розвиток кооперації між суб`єктами малого і середнього підприємництва та великими підприємствами; 7) фінансова підтримка впровадження енергозберігаючих та екологічно чистих технологій; 8) інші види не забороненої законодавством фінансової державної підтримки.
Порядок використання коштів державного бюджету для фінансової державної підтримки суб`єктів малого і середнього підприємництва затверджується відповідно до вимог бюджетного законодавства.
Пунктом 1 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу визначено, що метою надання безповоротної державної допомоги у формі мікрогрантів є сприяння зайнятості населення, створення або розвиток власного бізнесу. Джерелами фінансування надання мікрогрантів отримувачам є кошти: Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі - Фонд); державного бюджету, у тому числі кошти, що надходять на рахунок Мінекономіки «Фонд підтримки малого та середнього бізнесу», відкритий у Національному банку, на який зараховуються добровільні внески (благодійні пожертви) від фізичних та юридичних осіб приватного права та/або публічного права в національній та іноземній валюті.
Надання передбачених цим Порядком мікрогрантів може здійснюватися разом з державною підтримкою, яка може надаватися відповідно до законодавства місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, військовими адміністраціями на підставі регіональних та місцевих програм розвитку малого і середнього підприємництва за рахунок коштів місцевих бюджетів. З метою спільного надання державної підтримки, передбаченої цим Порядком і регіональними та місцевими програмами розвитку малого і середнього підприємництва, Державний центр зайнятості укладає договори про співробітництво з відповідними місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, військовими адміністраціями, в яких визначаються основні умови виконання зазначених регіональних та місцевих програм.
Головним розпорядником бюджетних коштів є Мінекономіки. Розпорядником коштів Фонду є Державний центр зайнятості.
Розмір мікрогранту, який надається одному отримувачу, визначається відповідно до його запиту, але не менше 50000 гривень та не перевищує: 75000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача зареєструватися фізичною особою - підприємцем; 150000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача створити одне робоче місце після отримання мікрогранту та прийняття на нього працівника на умовах, визначених цим Порядком; 250000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача створити не менше двох робочих місць після отримання мікрогранту та прийняття на них працівників на умовах, визначених цим Порядком (п. 4 Порядку).
Пунктом 6 Порядку надання мікрогрантів визначено, що надання мікрогрантів за рахунок джерел, передбачених абзацом сьомим пункту 1 цього Порядку, здійснюється Мінекономіки через АТ «Ощадбанк» (далі - уповноважений банк) на підставі рішень Державного центру зайнятості, включених до подання про надання мікрогрантів (далі - подання), відповідно до договору про взаємодію між Мінекономіки, уповноваженим банком та Державним центром зайнятості (далі - договір про взаємодію 1).
Надання мікрогрантів за рахунок джерел, передбачених абзацом шостим пункту 1 цього Порядку, здійснюється Державним центром зайнятості в межах обсягу коштів, передбачених в бюджеті Фонду на поточний бюджетний період за відповідним напрямом, через уповноважений банк відповідно до договору про взаємодію між уповноваженим банком та Державним центром зайнятості (далі - договір про взаємодію 2).
Пунктом 9 Порядку передбачено, що заява формується отримувачем особисто або у відділенні уповноваженого банку засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) після проходження ним ідентифікації та автентифікації з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, та/або інших засобів ідентифікації, які дають змогу однозначно встановлювати особу отримувача.
Заява формується засобами Порталу Дія у довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, відповідно до відомостей, визначених пунктами 10 і 11 цього Порядку.
Формування заяви закінчується накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Невід`ємним додатком до заяви є бізнес-план, форма якого визначається Мінекономіки. Заяви, подані без бізнес-плану, не розглядаються. Мінекономіки встановлює кінцеві строки подання заяв у межах календарного року, про що інформує Державний центр зайнятості. Уповноважений банк формує перелік поданих заяв, а також його зберігання в електронній базі даних протягом трьох років з дня завершення прийому заяв. Мікрогрант надається отримувачу одноразово.
Пунктом 17 Порядку передбачено, що рішення про надання мікрогранту приймається Державним центром зайнятості протягом 15 робочих днів з дня кінцевого строку подання заяв на основі інформації уповноваженого банку, яка включає результати перевірки ділової репутації отримувача та відомостей, зазначених у заяві, а також оцінку співбесіди з отримувачем, проведеної регіональними центрами зайнятості, та документальне підтвердження отримувачем відсутності даних щодо наявності судових справ, відкритих виконавчих проваджень, арешту/конфіскації майна (активів) у разі отримання таких даних з автоматизованих систем та відсутності податкового боргу станом на 1 число місяця, в якому подається заява. Порядок обміну та передачі документів між уповноваженим банком та Державним центром зайнятості визначається договором про взаємодію.
Відповідно до пункту 20 Порядку для отримання мікрогранту отримувач укладає договір мікрогранту у відділенні уповноваженого банку шляхом підписання заяви про приєднання. Обов`язковою умовою договору мікрогранту, крім надання мікрогранту отримувачам, визначеним абзацом другим пункту 4 цього Порядку, є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 цього Порядку, та працевлаштування на них осіб на строк не менш як 24 місяці протягом трирічного строку реалізації проекту. У разі невиконання обов`язкової умови договору мікрогранту, зокрема нестворення отримувачем робочих місць протягом шести місяців з дня зарахування коштів на його рахунок та непрацевлаштування на них осіб згідно з умовами цього Порядку, сума мікрогранту протягом одного місяця після закінчення такого шестимісячного періоду повертається отримувачем у повному обсязі уповноваженому банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту.
Для виконання визначеної абзацом третім цього пункту умови договору мікрогранту щодо працевлаштування осіб на строк не менш як 24 місяці протягом трирічного строку реалізації проекту отримувач зобов`язаний сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із заробітної плати осіб, з якими трудові договори було укладено протягом зазначеного трирічного строку, у розмірі, не меншому, ніж розмір єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, розрахований за 24 місяці з мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня року, в якому отримано мікрогрант, за кожне робоче місце, визначене відповідно до пункту 4 цього Порядку. У разі невиконання такої умови отримувач зобов`язаний не пізніше останнього робочого дня місяця, у якому спливає трирічний строк реалізації проекту, повернути уповноваженому банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту, різницю між зазначеними розмірами.
У разі коли отримувачем протягом трирічного строку реалізації проекту сплачено податки та збори, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працівників, працевлаштованих на умовах цього Порядку, у сумі, що є меншою, ніж отриманий мікрогрант, різниця між сумою мікрогранту та сплаченими податками та зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працевлаштованих згідно з цим Порядком працівників повертається отримувачем не пізніше останнього робочого дня місяця, у якому спливає трирічний строк реалізації проекту.
Відповідні рішення про повернення приймаються регіональними центрами зайнятості.
Уповноважений банк протягом п`яти робочих днів повертає зазначені кошти на: реєстраційний рахунок загального фонду Мінекономіки, відкритий у Казначействі, для подальшого їх перерахування до державного бюджету в установленому порядку - для коштів, наданих із загального фонду державного бюджету; спеціальний реєстраційний рахунок Мінекономіки, відкритий у Казначействі, - для коштів, наданих із спеціального фонду державного бюджету; на рахунок Фонду - для мікрогрантів, наданих за рахунок коштів Фонду. Неповернуті отримувачем кошти стягуються з нього відповідно до вимог законодавства.
За положеннями п.21 Порядку Державний центр зайнятості через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості (далі - центр зайнятості) здійснює моніторинг та контроль виконання умов договору мікрогранту, зокрема шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача, протягом трьох років з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку або до повного виконання обов`язкової умови договору мікрогранту, визначеної абзацом третім пункту 20 цього Порядку.
Для здійснення моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту отримувачем центр зайнятості може залучати відповідні центральні та/або місцеві органи влади.
У разі встановлення під час моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту факту відсутності меблів, обладнання, транспортних засобів, придбаних отримувачем за кошти мікрогранту, які не підлягають відчуженню відповідно до абзацу другого пункту 5 цього Порядку, отримувач повертає вартість таких меблів, обладнання, транспортних засобів. Рішення про повернення мікрогранту приймаються регіональними центрами зайнятості.
У разі несвоєчасного та/або неповного виконання пунктів 20 і 21 цього Порядку сума мікрогранту вважається заборгованістю, стягнення якої здійснюється Державним центром зайнятості та/або регіональним центром зайнятості у судовому порядку. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. 
Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. 
Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Матеріалами справи підтверджується, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору про надання мікрогранту, який є договором приєднання у розумінні статті 634 ЦК України, укладеного шляхом подання ФОП Гальченком В.В. 28.02.2025 заяви про приєднання до договору про надання мікрогранту.
Факт звернення з означеною заявою підтверджується матеріалами справи та не оскаржується сторонами. Отже, наявними матеріалами справи підтверджується факт укладання між сторонами договору.
Беручи до уваги встановлену статтею 204 ЦК України та неспростовану в межах цієї справи в порядку статті 215 ЦК України презумпцію правомірності означеного договору, суд вважає його належною у розумінні статей 11, 509 ЦК України підставою для виникнення обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов`язків сторін.
Закон України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» визначає правові та економічні засади державної політики у сфері підтримки та розвитку малого і середнього підприємництва. В свою чергу, Постановою Кабінету Міністрів України № 738 від 21.06.2022 затверджено Порядок надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу.
Таким чином, відповідачу було достеменно відомо про умови отримання та використання коштів мікгрогранту, це ж стосується й правових наслідків невиконання встановлених вимог, позаяк останні були встановленні як на момент приєднання відповідача до договору про отримання мікгрогранту, так і на момент використання ним коштів.
На виконання умов договору про надання мікрогранту від 28.02.2025, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738, 10.03.2025 грошові кошти в сумі 250 000, 00 грн були зараховані банком на розрахунковий рахунок ФОП Гальченка В.В., відкритий у Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», що підтверджується випискою по рахунку відповідача за період з 28.02.2025 - 03.12.2025.
Так, з урахуванням вимог Порядку та договору, для виконання обов`язкової умови договору відповідач був зобов`язаний створити протягом 6-ти місяців з дати отримання мікрогранту два робочі місця та працевлаштувати на них працівників. 
Відповідно до акту перевірки, складеного уповноваженими працівниками позивача, встановлено наступні порушення: відповідач за адресою м. Одеса, вул. Ак. Сахарова, буд. 32, прим. 1 не знаходиться, неможливо встановлення факту цільового використання мікгрогранту або встановлення факту нецільового використання мікрогранту, чим порушено абзац 3 пункту 21 Порядку. 
Відповідно до п. 20 Порядку № 738, Одеським ОЦЗ прийнято рішення про повернення коштів мікрогранту, затверджене наказом № 1080 від 07.11.2025 «Про повернення коштів мікрогранту», яким вимагалось від ФОП Гальченко В.В. повернути кошти мікрогранту у сумі 250 000 грн.
Доказів скасування вищевказаного наказу позивача або визнання наказу протиправним у встановленому законом порядку суду не надано. Окрім того, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження оскарження відповідачем акту № 438 від 03.10.2025.
Матеріали справи також не містять, а відповідачем в свою чергу не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст. ст. 76, 77, 78, 79, 91 ГПК на підтвердження виконання ним умов договору в частині створення протягом 6-ти місяців з дати отримання мікрогранту двох робочих місць та працевлаштування на них працівників. 
Крім того, наведені вище судом обставини вказують про неможливість позивачу встановити цільове використання грошових коштів відповідачем, що є порушенням п. 21 Порядку. 
Позивач у судовому засіданні 03.09.2026 усно просила винести рішення з урахуванням пояснень АТ «Ощадбанк» стосовно здійснення повернення невикористаної суми коштів мікрогранту в розмірі 62, 99 грн згідно Постанови КМУ від 21.06.2022 № 738, у зв`язку з чим ФОП Гальченко В.В. отримав 250 000, 00 грн та використав кошти мікрогранту в сумі 249 937, 01 грн. 
Отже, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, приймаючи до уваги встановлення судом під час розгляду справи обставин наявності у відповідача перед позивачем заборгованості з повернення коштів отриманого мікрогранту, враховуючи, що бездіяльність відповідача, яка виражається у несплаті цих коштів, суперечить вищевказаним нормам права та договору, а також те, що в установленому порядку відповідач обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, нормативно та документально доведеним, та підлягає задоволенню частково з урахуванням пояснень АТ «Ощадбанк». 

Щодо судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ураховуючи задоволення позовних вимог, судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача. 

Керуючись ст. ст. 73, 74, 123, 129, 219, 232, 233, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково. 
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гальченка В`ячеслава Валерійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_11 ) заборгованість у розмірі 249 937, 01 грн (двісті сорок дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять сім гривень, одна копійка) на рахунок уповноваженого банку, з якого здійснювалося перерахування коштів за наступними реквізитами: отримувач: АТ “Ощадбанк”; код отримувача: 00032129; надавач платіжних послуг отримувача: АТ “Ощадбанк”, рахунок отримувача: НОМЕР_12 ; призначення платежу: повернення повної/часткової суми гранту (напрям - мікрогрант) ФОП Гальченко В`ячеслава Валерійовича; РНОКПП НОМЕР_11 ).
3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гальченка В`ячеслава Валерійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_11 ) на користь Одеського обласного центру зайнятості (65007, м. Одеса, вул. Болтенка Михайла, буд. 10; ідентифікаційний код юридичної особи: 03491435) витрати зі сплати судового збору в розмірі 3749, 06 грн (три тисячі сімсот сорок дев`ять тисяч шість копійок).
4. В решті позовних вимог – відмовити.   

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 14 вересня 2026 року.  

Суддя О.О. Мусієнко