^_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/9640/26
Провадження № 2-др/947/110/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2026 року м.Одеса 
Київський районний суд міста Одеси в складі: 
головуючого судді     Мальованого В.О. 
за участю секретаря     Кочіашвілі А.Д., 
розглянувши заяву представника відповідача Березнякової Катерини Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,
ВСТАНОВИВ:
04.03.2026 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів. В позовній заяві позивач просив зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за судовим наказом Київського районного суду м. Одеси від "26" квітня 2018 року на користь відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 до 1/6 частини заробітної плати щомісячно та зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за судовим наказом Київського районного суду м. Одеси від "19" лютого 2026 року на користь відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання доньки – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.02.2026 року, та до досягнення донькою – ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 до 1/6 частини заробітної плати щомісячно. В обґрунтування позову позивачем зазначалося, що утримувані аліменти становлять частину його заробітку, що перевищують встановлену законом частку.
Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 10.07.2026 відмовлено у задоволені позову.
16.07.2026 через систему «Електронний суд» (сформовано у системі 15.07.2026) до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Березнякової К.О. про ухвалення додаткового рішення у даній справі про стягнення з позивача на користь відповідачки судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 26500,00 грн, яку мотивує тим, що в провадженні Київського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 10.07.2026 року у справі № 947/9640/26 у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 судові витрати пов`язані з розглядом справи в сумі 12125 гривень. В зв`язку з судовим розглядом справи, ОСОБА_2 понесла витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 26 500 грн. правнича допомога надавалася ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги від 09.03.2026 року. 
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представник відповідача повідомляла суд, що після ухвалення рішення суду першої інстанції, вона протягом 5 днів подасть до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на правничу допомогу, а також документи які їх підтверджують.
20.07.2026 року від відповідача ОСОБА_1 надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. 
В обґрунтування заперечень позивач зазначає, що заявлений розмір наданої правничої допомоги неспівмірний зі складністю справи та обсягом реально наданих послуг та позицією у відзиві на позовну заву. Крім того, відповідачка не надала доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу у встановлений законом строк, натомість надані вже після ухвалення рішення суду, а тому просить відмовити у задоволенні клопотання про стягнення судових витрат на правову допомогу
Відповідно до ч.3, ч.4 ст.270 ЦПК України, суд розглянув заяву без виклику учасників справи. 
Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу , суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3).
Згідно з ч.1, п.1, п.4 ч. 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.1-5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021 № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 17.01.2024 у справі №910/2158/23.
Як встановлено судом, 04.03.2026 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.
Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 10.07.2026 відмовлено у задоволені позову.
При ухваленні рішення судом не вирішувалось питання про відшкодування відповідачу витрат на професійну правничу допомогу.
В судовому засіданні до закінчення судових дебатів представник позивача– адвокат Березнякова Н.М. повідомила, що докази на підтвердження витрат на правову допомогу будуть надані суду після ухвалення рішення у встановлений законом строк.    Враховуючи, що рішенням суду відмовлено у задоволені позову, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для відшкодування відповідачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.
При цьому вирішуючи питання про стягнення з позивача на користь відповідача понесених витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що в межах цієї справи позивач отримував правову допомогу від адвоката Березнякової Катерини Олександрівни.
На підтвердження вказаних витрат відповідачем до суду надано: 
- Ордер на надання правничої допомоги від 31.03.2026 №11489450;
- копію додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги від 09.03.2026 року;
- розрахунок правової (правничої) допомоги від 10.07.2026 року по цивільній справі 947/9640/26.;
- копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом;
- копія Акту приймання-передачі послуг до Договору про надання правової допомоги від 09.03.2026 року.

Оцінюючи пропорційність та співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації спірних правовідносин, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, принципи верховенства права, справедливості та пропорційності, суд вважає, що заявлений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу 26500,00 грн. є обґрунтованим , а тому заява підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.270 ЦПК України суд вважає необхідним ухвалити з цього питання додаткове рішення.
Керуючись ст. 12, 13, 133, 134, 137, 141, 246, 264, 270 ЦПК України,
ВИРІШИВ: 
Заяву представника відповідача Березнякової Катерини Олександрівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу – задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.
Стягнути з  ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26500 (двадцять шість тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.  
Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст додаткового рішення складений 29.07.2026 року.
Суддя В. О. Мальований