печерський районний суд міста києва
Справа № 757/25169/26-п 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2026 року м. Київ 

Печерського районного суду м. Києва у складі головуючого судді Соловйова О.Л., секретаря судових засідань Ляшенко А.Б. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина республіки Гана, адреса: АДРЕСА_1 ;
за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
за участі захисника Борсуківської К.О. 
ВСТАНОВИВ :
07.05.2026 до Печерського районного суду м. Києва надійшов протокол ЕПР1 №650482 складений 26.04.2026 інспектором батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції Шеремет А.С. про адміністративне правопорушення за ст.126 ч.5 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 , за змістом якого настає, що останній 26.04.2026 о 15:05год по вул. Басейної,6 у м. Києві керуючи автомобілем Range Rover днз НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.3 «Подвійна суцільна смуга» та здійснив поворот ліворуч перетнувши та не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії. Порушення вчинено повторно протягом року, про що свідчить постанова ЕНА №6729841 від 26.02.2026, чим порушив п.2.1. «а» ПДР - керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ, а також п.8.5 ПДР - порушення вимог розмітки.
Відповідно до заперечень захисника, особу, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , не було забезпечено перекладачем, що вплинуло н реалізацію права на захист, оскільки останній був необізнаний з суті правопорушення інкримінованого за протоколом. Законність та термін перебування громадянина республіки Гана, не створює умов, за яких останній повинен знати мову провадження по справі. Окремо, захисник звернула увагу суду на недоведеність правопорушення, через відсутність будь-яких доказів провини ОСОБА_1 .
На підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення надано докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №650482 від 26.04.2026, копію постанови ЕНА №6729841 від 26.02.2026 про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП, картку обліку адміністративного правопорушення.
Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує.
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Суд звертає увагу на те, що стаття 126 ч. 5 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року. 
ОСОБА_1 інкримінується порушення дорожньої розмітки 1.3 «Подвійна суцільна смуга» її перетин при здійсненні розвороту, що не охоплюється диспозицією статті 126 КУпАП, а також керування ТЗ особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. 
Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 , здійснював керування транспортним засобом за відсутності відповідного права.
В правовідносинах, що розглядаються, на думку Суду в матеріалах справи не знайшло підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і як наслідок порушив правила дорожнього руху.
Так, за правовою позицією сторони захисту, стверджується про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що відповідно до статті 251 КУпАП може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнано належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.
Жодних письмових пояснень сторонніх осіб не долучено до протоколу, останній пояснив, що за кермом автомобіля ВАЗ 210990» номерний знак НОМЕР_2 він не сидів, та не керував даним автомобілем. 02.03.2024 року о 21.00 год -21.30 год він знаходився вдома.
Відеозаписи з нагрудних камер поліцейських щодо відеореєстрації правопорушення, відсутні, жодних інших належних доказів з приводу керування ОСОБА_1 автомобілем у зазначений в протоколі час суду не надано, тому факт керування ОСОБА_1 автомобілем в даному випадку не можна вважати доведеним.
Беручи до уваги, що ОСОБА_1 заперечує той факт, що він керував транспортним засобом у час та місці, зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення, та з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів, які б спростовували таку його позицію та підтверджували факт керування ним транспортним засобом, суддя приходить до висновку, що його винуватість в інкримінованому адміністративному правопорушенні наявними доказами не доведена.
Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги Суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 126 ч. 5 КУпАП.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відеозаписом та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Враховуючи факт складення протоколу про адміністративне правопорушення без доказів вчинення особою правопорушення факт керуванням автомобілем ОСОБА_1 не доведений в судовому засіданні, а тому відомості у вищезазначеному протоколі не можуть бути допущені як докази вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення.
Отже аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченогост.126 ч. 5 КУпАП.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч. 5 КУпАП.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 280, 283-285 КУпАП України,-

П О С Т А Н О В И В :
Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 5 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Олег СОЛОВЙОВ