Справа № 365/384/26 
Номер провадження: 2/365/501/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

10 вересня 2026 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Хижного Р.В. 
за участі секретаря судового засідання Середи Н.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2026 року уповноважений представник позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі - ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») Томилко О.Б., через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», звернулася до Згурівського районного суду Київської області з позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» заборгованість за кредитним договором у розмірі 25410,28 гривень, сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 гривень.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23.06.2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 329463503 (далі – Договір, Кредитний договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. На виконання умов договору первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 8400,00 гривень на банківську картку № НОМЕР_1 , яка була вказана відповідачем при укладанні договору.
26.08.2025 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило позивачу ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором на підставі Договору факторингу № МВ-ТП/50.
Відповідач зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконав, у зв`язку із чим ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (як новим кредитором) було достроково розірвано договір шляхом направлення відповідачу відповідного повідомлення. Із 19.01.2026 року припинилося право позивача щодо нарахування процентів за користування кредитом.
Відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку із чим станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 25410,28 гривень, з яких: 8400,00 гривень – заборгованість по кредиту; 16506,28 гривень – заборгованість по процентам за користування кредитом; 504,00 гривень – заборгованість по комісії за надання кредиту. 
Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 08.05.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено сторонам відповідні строки для подання заяв по суті справи, призначено справу до розгляду, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
09.06.2026 року до Згурівського районного суду Київської області від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла витребовувана інформація та документи. 
У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.
У судове засідання позивач ТОВ «ТАЛІН ПЛЮС» свого представника не направив, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Представник позивача Дорошенко О.В. направила до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити у відсутність представника позивача на підставі наявних у матеріалах справи доказів та виписки про рух коштів по картковому рахунку відповідача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та судових повісток за адресою його реєстрації та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не направляв.
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
З досліджених письмових доказів судом встановлено, що 23.06.2025 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 уклали Договір кредитної лінії № 329463503, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 8400,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Розділом 4 «Порядок укладення договору та створення електронного підпису сторонами» договору визначено, що позичальник ознайомившись з усіма істотними умовами оферти надав згоду (акцепт) шляхом направлення повідомлення кредитодавцю, яке підписано відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме шляхом введення у спеціальному полі під офертою, яка містить усі істотні умови договору, одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати». Розділом 11 «Строк дії договору» визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання/припинення його дії, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання (а.с. 18(зворот) – заява на отримання грошових коштів в кредит від 23.06.2025, а.с.19-20 – паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ», а.с. 21-33 - Договір).
Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Підписання Договору свідчить про те, що відповідач всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.
На виконання умов Договору кредитодавцем ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було здійснено переказ грошових коштів ОСОБА_1 в загальному розмірі 8400,00 гривень на його картковий рахунок НОМЕР_1 , вказаний ним під час укладання договору, що підтверджується довідкою про підтвердження проведення платіжної операції, випискою за договором б/н за період 23.06.2025, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та підтвердженням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про належність вказаного карткового рахунку відповідачу (а.с. 47, 91, 92-93)
Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» передбачено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною першою ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 
Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно із розрахунком заборгованості, здійсненим ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» станом на 26.08.2025 року сума загальної заборгованості відповідача за договором становить 17591,56 гривень, з яких: 8400,00 гривень – тіло кредиту; 4814,88 гривень – проценти; 504,00 гривень – комісія; 4200,00 гривень – неустойка.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом.
За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Статтею 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Судом встановлено, що 26.08.2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (клієнт) та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (фактор) укладено Договір факторингу № МВ-ТП/50, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Право вимоги означає весь обсяг прав грошових вимог клієнта за кредитним договором (наявних та майбутніх), зокрема прав грошових вимог до боржників по сплаті боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також прав грошових вимог, які виникнуть в майбутньому (а.с. 10(зворот)-13,15).
Договором факторингу визначено, що наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання Реєстру прав вимоги.
26.08.2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» підписано Реєстр прав вимоги, відповідно до якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором кредитної лінії № 329463503 у сумі 17591,56 гривень, з яких: 8400,00 гривень – тіло кредиту; 4814,88 гривень – проценти; 504,00 гривень – комісія; 4200,00 гривень – неустойка (а.с.13(зворот)-14).
ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» повідомляло відповідача ОСОБА_1 про відступлення права вимоги за Кредитним договором (а.с.47(зворот)) .
19.01.2026 року позивач ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» повідомив відповідача про дострокове розірвання Кредитного договору та необхідність оплати всієї суми заборгованості в розмірі 21210,28 гривень. 
Із дати отримання права вимоги до відповідача ОСОБА_1 позивач ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» продовжував нараховувати проценти за користування кредитом у розмірі, визначеному Кредитним договором та в межах строку дії цього договору. Проценти після розірвання Договору позивачем не нараховувалися.
Відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» станом на 19.01.2026 року сума загальної заборгованості відповідача за Договором становить 29610,28 гривень, з яких: 8400,00 гривень – тіло кредиту; 16506,28 гривень – проценти; 504,00 гривень – комісія; 4200,00 гривень – неустойка.
У позовній заяві позивач зазначає, що розмір штрафних санкцій (неустойка) у загальному розрахунку заборгованості вказаний, проте позивач не включає їх до розміру позовних вимог та не просить стягнути їх з відповідача.
Станом на дату подання позовної заяви заборгованість за Договором кредитної лінії № 329463503 від 23.06.2025 року, що рахується за відповідачем ОСОБА_1 є непогашеною і становить 25410,28 гривень, з яких: 8400,00 гривень – заборгованість по кредиту; 16506,28 гривень – заборгованість по процентам за користування кредитом; 504,00 гривень – заборгованість по комісії за надання кредиту.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував свої зобов`язання згідно з умовами Договору кредитної лінії № 329463503 від 23.06.2025 року, що призвело до виникнення кредитної заборгованості. Право вимоги до відповідач ОСОБА_1 у позивача ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» виникло на підставі Договору факторингу № МВ-ТП/50 від 26.08.2025 року. Відповідач ОСОБА_1 своїх заперечень щодо позовних вимог, а також належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, не надав.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» заборгованість за Договором кредитної лінії № 329463503 від 23.06.2025 року в загальному розмірі 25410,28 гривень.
В частині судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
У позовній заяві позивач вказав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які складаються з судового збору у сумі 2662,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №977 від 14.04.2026 (а.с. 74).
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
В силу ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надає: свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Клінько А.В., ордер, договір про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024 року, укладеного між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «ЛІГА ЮРИДИЧНИХ ТЕХНОЛОГІЙ ТА ІННОВАЦІЙ», додаткову угоду № 3032 від 12.03.2026 року до договору № 5 від 02.12.2024 року; акт приймання-передачі наданих послуг від 12.03.2026 року на суму 5000,00 гривень, платіжну інструкцію кредитового переказу в сумі 5000,00 гривень (а.с.49, 51-56, 57). 
Відповідач ОСОБА_1 клопотання із обґрунтуванням недотримання вимог співмірності витрат зі складністю справи, обсягом і часом виконання робіт до суду не подав, з клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду не звертався, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу з відповідача у повному розмірі.
Враховуючи викладене, суд на підставі ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень. 

На підставі викладеного, керуючись ст. 205, 207, 512, 513, 514, 515, 526, 530, 599, 610, 611, 625, 628, 638, 639, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 223, 247, 280-289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» заборгованість за Договором кредитної лінії № 329463503 від 23.06.2025 року в розмірі 25410 (двадцять п`ять тисяч чотириста десять) гривень 28 копійок, з яких: 8400 (вісім тисяч чотириста) гривень 00 копійок – заборгованість по кредиту; 16506 (шістнадцять тисяч п`ятсот шість) гривень 28 копійок – заборгованість по процентам за користування кредитом; 504 (п`ятсот чотири) гривні 00 копійок – заборгованість по комісії за надання кредиту. 

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Згурівським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. 

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС», адреса місцезнаходження: вулиця Жабинського, будинок 13, місто Чернігів, Чернігівська область, 14017; код ЄДРПОУ 39700642
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий суддя Р.В. Хижний