Справа № 127/26701/26 
Провадження № 3/127/5233/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

"11" вересня 2026 р. | м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романчук Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,
за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
19.07.2026 о 1 год. 09 хв. по вул. Замостянській 1 в м. Вінниці, водій  ОСОБА_1  керував транспортним засобом марки "Honda Civic", державний номерний знак НОМЕР_3 , при цьому не маючи права на керування транспортним засобом відповідної категорії, а саме його не отримував. Тобто, водій  ОСОБА_1  своїми діями порушив вимоги п. 2.1.а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1  в судовому засіданні в присутності свого законного представника ОСОБА_2 , щиро розкаявся, пояснив, що розуміє, що зробив помилку та завіряє суд, що подібне більше не повториться. Просить його суворо не карати.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до п. 2.1.а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. 
З аналізу статті 126 КУпАП вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки, зокрема, посвідчення водія.
Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що винуватість  ОСОБА_1  підтверджується зібраними по справі та дослідженими судом доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 723133 від 19.07.2026 та іншими матеріалами справи.
Відповідно до ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Відповідно до статті 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.
У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Враховуючи характер вчиненого порушення, особу правопорушника, який на час вчинення правопорушень був неповнолітнім, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність, - вчинення правопорушення неповнолітнім, щире каяття, обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено, вважаю за необхідне визнати винним  ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України. У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 34, 40-1, ч. 2 ст. 126, ст.ст. 268, 283, 284, 285 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя