УХВАЛА

14 липня 2026 року
м. Київ

справа № 447/1807/25
провадження № 61-9289ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Стасишин Роман Миронович, на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 08 грудня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 08 червня 2026 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна, 
ВСТАНОВИВ:
У червні 2025 року  ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про витребування 1/8 частинижитлового будинку АДРЕСА_1 . 
Миколаївський районний суд Львівської області рішенням від 08 грудня 2025 року позов ОСОБА_2 задовольнив.
Витребував у ОСОБА_1 1/8 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у власність ОСОБА_2 . 
Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн та 10 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу. 
Львівський апеляційний суд постановою від 08 червня 2026 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -   Стасишин а Р . М. залишив без задоволення, а рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 08 грудня 2025 року без змін.
10 липня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат СтасишинР. М., через підсистему «Електронний суд», подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 08 грудня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 08 червня 2026 року в указаній справі. 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне. 
Відповідно до вимог 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
До касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1 938,00 грн. 
Ціна позову визначається, зокрема у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна (пункт 2 частини першої статті 176 ЦПК України).
В цій справі пред`явлено позов майнового характеру - про витребування 1/8 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , однак відомості про ціну позову в матеріалах касаційного провадження відсутні.
З огляду на те, що касаційна скарга та судові рішення судів попередніх інстанцій не містять інформації про ціну позову (вартість частини будинку), що не дозволяє встановити ціну позову на день подання позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна та перевірку правильності сплати судового збору за подання касаційної скарги, отже, заявникові слід надати докази (наприклад, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день її подання, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості майна тощо), які підтверджують ціну позову на день подання позовної заяви.
Враховуючи наведене, заявникові, необхідно обґрунтувати сплачений судовий збір з розрахунку 1 % від ціни позову х 200 % х 0,8, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна та в разі необхідності доплатити його.
При цьому слід зазначити про те, що судовий збір розраховується з суми, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з суми сплаченої позивачем при зверненні до суду із позовною заявою.
У разі, якщо вартість об`єкта нерухомого майна, про витребування якого просить позивачне перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328,00 х 250 = 832 000,00 грн), заявнику необхідно врахувати, що відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Стасишин Роман Миронович, на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 08 грудня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 08 червня 2026 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки передбачені законом. 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров