Справа № 473/2586/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

"16" вересня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Ротар М.М., за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

у травні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 102860,24 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 29.01.2025 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з відповідачем договір кредитної лінії №609301078. За умовами договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відкрило на користь відповідача кредитну лінію з кредитним лімітом у розмірі 33 200,00 грн, з дисконтним строком користування траншем протягом 30 днів (з можливістю продовження дисконтного строку кредитування за ініціативою позичальника), а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит (кінцевий термін повернення кредиту 28.02.2030 року), а також сплачувати проценти за користування ним: дисконтна процентна ставка 0,15 % від суми кредиту за кожен день користування коштами (застосовується за період з 29.01.2025 року до 28.02.2025 року); дисконтна процентна ставка при продовженні пільгового строку кредитування за ініціативою позичальника 0,98 % на день від суми кредиту; після закінчення дисконтного періоду 0,98 % від суми кредиту за кожен день користування коштами (базова процентна ставка).
31 березня 2025 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу №МВ-ТП/29, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Таліон Плюс», як фактору, за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №609301078 від 29.01.2025 року.
30 вересня 2025 року ТОВ «Таліон Плюс» уклало з ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» договір факторингу №30/0925-01, за яким ТОВ «Таліон Плюс» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №609301078 від 29.01.2025 року.
Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконалав, в зв`язку з чим виникла заборгованість за договором у розмірі 102860,24 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 33200 грн, заборгованість за процентами в розмірі 68000,24 грн, заборгованість за комісією 1660,00 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача в повному обсязі.
В судове засідання представниця позивача Кукса К.О. не з`явилася, проте в матеріалах справи (позові) міститься заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представниця позивача в позові не заперечувала проти такого порядку вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Ч. 1ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ч. 2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач ОСОБА_1 з дотриманням положень ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»29.01.2025 року уклали між собою кредитний договір в електронній формі, узгодили в ньому усі істотні умови, відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальник підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
За умовами договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відкрило на користь відповідача кредитну лінію з кредитним лімітом у розмірі 33200 грн, з дисконтним строком користування траншем протягом 30 днів (з можливістю продовження дисконтного строку кредитування за ініціативою позичальника), а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит (кінцевий термін повернення кредиту 28.02.2030 року), а також сплачувати проценти за користування ним: дисконтна процентна ставка 0,15 % від суми кредиту за кожен день користування коштами (застосовується за період з 29.01.2025 року до 28.02.2025 року); дисконтна процентна ставка при продовженні пільгового строку кредитування за ініціативою позичальника 0,98 % на день від суми кредиту; після закінчення дисконтного періоду 0,98 % від суми кредиту за кожен день користування коштами (базова процентна ставка).
Відповідно до п.8.4, 8.5 кредитного договору за надання першого траншу за кредитним договором нараховується комісія у розмірі 1660 грн.
Таким чином відповідач набув статусу, прав та обов`язків позичальника в кредитних правовідносинах.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст.611,612,623-625,1049,1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Отже, з укладенням договорів факторингу права та обов`язки первісного кредитора за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №609301078 від 29/01/2025 року, перейшли до позивача.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало взяті на себе зобов`язання шляхом перерахування позичальнику кредитних коштів на його особисту банківську картку. 
Зі свого боку відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав.
З матеріалів справи також вбачається, що на виконання вимоги ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» ТОВ «Таліон Плюс» 27.08.2025 року надіслало позичальнику повідомлення про дострокове повернення кредитної заборгованості. Вказана вимога не була виконана відповідачем.
Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 18.03.2026 року заборгованість відповідача становить 102860,24 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 33200 грн, заборгованість за процентами в розмірі 68000,24 грн, заборгованість за комісією 1660,00 грн.
Обумовлені нарахування повністю узгоджуються з умовами кредитного договору (у тому числі за узгодженою сторонами процентними ставками та в межах встановленого строку кредитування).
Вказаний розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідач не спростував, не надав доказів його неправильності або альтернативного розрахунку (ч.3 ст. 12 ЦПК України).
З огляду на викладене, заборгованість за кредитним договором на підставі ст.ст.526,530 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ».
Згідно ч. 1ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2662,40 грн.
Що стосується витрат на правничу допомогу.
Так, відповідно до ч.ч.2-5 ст.137 ЦПК України витрати на правничу допомогу складаються з гонорару адвоката за представництво в суді; іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збору доказів тощо; вартості послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу представниця позивача надала суду копію договору про надання правничої допомоги від 20 січня 2026 року №20/01/26-02, укладеного між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та АБ «Тараненко та партнери», з додатками в вигляді додаткової угоди від 21 січня 2026 року, протоколу погодження вартості послуг від 20 січня 2026 року, копію акта приймання-передачі наданих послуг від 20 березня 2026 року, що містять перелік, опис та узгоджену сторонами вартість виконаних робіт, необхідних для надання правничої допомоги, зокрема: дослідження матеріалів справи 2 год, вартість послуги 1000,00 грн; складання позовної заяви 2 год, вартість послуги 5000,00 грн, підготовка та складання запитів, клопотань 2 год, вартість послуги 1000,00 грн. Згідно наданих документів вартість наданих послуг становить 7000,00 грн.
Разом з тим, Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише ті судові витрати, які мають розумний розмір.
Зазначений позивачем розмір вказаних витрат є завищеним, оскільки справа належить до категорії незначної складності, її розгляд відбувався в порядку спрощеного позовного провадження, судова практика у цій категорії справ є усталеною, в зв`язку з чим при підготовці позовної заяви у адвоката була відсутня необхідність досліджувати додаткові норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, витрачати значний час на складання позовної заяви.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.
Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,259,263-265,280-282,289 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», місцезнаходження: місто Київ, Б. Лесі Українки, будинок 34, офіс 333, ідентифікаційний код 43541163, заборгованість за договором кредитної лінії № 609301078 року в розмірі 102860,24 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 33200,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 68000,24 грн, заборгованості за комісією в розмірі 1660,00 грн, а також судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя М.М. Ротар