ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2026 р.	Справа № 520/8415/26	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2026, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022,по справі № 520/8415/26
за позовом ОСОБА_1 
до  Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України  третя особа  Головне управління ДПС у Харківській області 
про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у якому просив суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження №79929894 від 03.04.2026, винесену начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Пихоніною Маргаритою Володимирівною;
- визнати протиправною та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, винесене 03.04.2026 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Шаровою Дар`єю Валеріївною.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2026 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішень – задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження №79929894 від 03.04.2026, винесену начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Пихоніною Маргаритою Володимирівною.
Визнано протиправною та скасовано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, винесене 03.04.2026 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Шаровою Дар`єю Валеріївною.
Стягнуто з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26, 61024, Харківська обл., м. Харків, ЄДРПОУ 45752470) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 2129 (дві тисячі сто двадцять дев`ять) грн. 92 коп.
Харківське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.05.26 року відкрито апеляційне провадження по справі за апеляційною скаргою Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2026 по справі № 520/8415/26 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішень. 
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2026 року залучено Головне управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495, місцезнаходження юридичної особи: вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057) до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
Відповідно до ч. ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 по справі № 520/10625/25 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2025 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 по справі № 520/10625/25 скасовано. Прийнято нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної податкової служби України від 31.03.2025 № 601-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ». Визнано протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Харківській області від 07.04.2025 № 145-о «Про оголошення наказу ДПС України від 31.03.2025 № 601-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 43983495) з 8 квітня 2025 року.
Харківським окружним адміністративним судом складено виконавчий лист по справі № 520/10625/25 про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 07.04.2025 № 145-о «Про оголошення наказу ДПС України від 31.03.2025 № 601-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » та поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 43983495) з 8 квітня 2025 року.
У вищевказаному виконавчому листі в якості боржника зазначено Головне управління ДПС у Харківській області.
07.01.2026 державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №79929894, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.
28.01.2026 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн.
10.02.2026 державним виконавцем направлено до Головного управління ДПС у Харківській області вимогу щодо виконання рішення суду.
Начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України проведено перевірку виконавчого провадження №79929894.
За результатом проведення вказаної перевірки винесено постанову від 03.04.2026 про результати перевірки законності виконавчого провадження №79929894, якою рішення та дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Шарової Дар`ї Валеріївни щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.01.2026 № 79929894 визнано такими, суперечать вимогам ст.ст. 3, 4, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ч.ч. 4, 5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, та як наслідок винесення постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 07.01.2026 ВП № 79929894, винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 07.01.2026 ВП № 79929894 та винесення постанови про накладення штрафу від 28.01.2026 № 79929894 - визнано такими що суперечать вимогам пункту 6 частини 4 статті 4, пунктам 1, 3 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». Скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження 07.01.2026 № 79929894. Скасовано постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 07.01.2026 № 79929894. Скасовано постанову про стягнення виконавчого збору від 07.01.2026 № № 79929894. Скасовано постанову про накладення штрафу від 28.01.2026 № 79929894. Зобов`язано головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Шарову Дар`ю Валеріївну провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом в строк до 06.04.2026.
Згідно повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 03.04.2026 повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання.
Позивач, вважаючи протиправними оскаржувані рішення, звернувся з даним позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено вчинення вказаних дій у спірних правовідносинах для ефективного примусового виконання рішення суду, що призвело до негативних наслідків для позивача у вигляді не здійснення уповноваженим органом процедури примусового виконання рішення суду.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 129 Конституції України, однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на території України.
Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частини 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
При цьому, в положеннях частини 1 статті 370 КАС України наголошується, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом № 1404-VІІІ.
Статтею 1 Закону України “Про виконавче провадження” (далі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»
Згідно ч.1 ст.13 Закону №1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною першою статті 18 Закону №1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною п`ятою статті 373 КАС України передбачено, що якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих документів, у яких зазначаються один стягувач та один боржник, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.
Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.
Частина четверта статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» містить вичерпний перелік підстав за яких виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання. Зокрема, пунктом 6 частини четвертої вказаної статті передбачено, що орган державної виконавчої служби повертає виконавчий документ стягувачу який не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.
Так, з матеріалів справи встановлено, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2025 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 по справі № 520/10625/25 скасовано та прийнято нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано наказ Державної податкової служби України від 31.03.2025 № 601-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ». 
Визнано протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Харківській області від 07.04.2025 № 145-о «Про оголошення наказу ДПС України від 31.03.2025 № 601-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ». 
Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 43983495) з 8 квітня 2025 року.
Судове рішення набрало законної сили 09.12.2025
Харківським окружним адміністративним судом складено виконавчий лист по справі № 520/10625/25 про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 07.04.2025 № 145-о «Про оголошення наказу ДПС України від 31.03.2025 № 601-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » та поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 43983495) з 8 квітня 2025 року.
07.01.2026 керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 
07.01.2026 керуючись ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. 
07.01.2026 керуючись статтями 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору.
28.01.2026 керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу, якою постановлено накласти на боржника штраф у розмірі 5100,00 грн., зобов?язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.
Разом з тим, приймаючи постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження №79929894 від 03.04.2026, відповідач виходив з того, що ні у виконавчому документі, а ні у заяві стягувача про примусове виконання рішення не визначено, в якій частині необхідно виконати рішення суду, у зв?язку з чим виконавчий лист №520/10625/25 виданий 27.12.2025 Харківським окружним адміністративним судом не відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
При цьому, частиною 1 ст. 63 Закону №1404 визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Згідно ст. 65 Закону №1404 рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.
Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Таким чином, видання роботодавцем наказу про поновлення працівника на роботі є способом виконання відповідного рішення суду, передбаченим чинним законодавством.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що наказ Головного управління ДПС у Харківській області від 07.04.2025 № 145-о «Про оголошення наказу ДПС України від 31.03.2025 № 601-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » був визнаний судом апеляційної інстанції протиправними та вже скасований постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2025, а тому не може бути предметом виконання у виконавчому провадженні. 
При цьому, виконанню підлягає лише резолютивна частина судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 43983495) з 8 квітня 2025 року, що відповідно до статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» здійснюється шляхом видання роботодавцем наказу про поновлення працівника на роботі. 
Отже, колегія суддів зазначає, що зміст виконавчого документа та резолютивної частини судового рішення чітко визначає боржника, стягувача та дію, яка підлягає виконанню, а саме поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 43983495) з 8 квітня 2025 року.
Враховуючи викладене, висновок відповідача про невідповідність виконавчого листа вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та, як наслідок, його повернення без прийняття до виконання є безпідставним. 
Крім того, колегія суддів зазначає, що частиною 1 статті 254 КАС України передбачено, що за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Отже, державний виконавець наділений повноваженнями звертатися до суду із заявою про роз`яснення судового рішення, а у випадках, коли виникає необхідність визначення механізму його виконання, - із заявою про встановлення або зміну способу чи порядку виконання судового рішення.
Враховуючи вказане, відповідач дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав, передбачених пунктом 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» для повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, а тому колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що постанова про результати перевірки законності виконавчого провадження №79929894 від 03.04.2026, винесена начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Пихоніною Маргаритою Володимирівною та повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, винесене 03.04.2026 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Шаровою Дар`єю Валеріївною, є протиправними та підлягають скасуванню.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що правовий статус та порядок вступу у справу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, врегульований КАС України.
Частиною другою статті 49 КАС України визначено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.
Відповідно до частини п`ятої статті 49 КАС України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.
Відповідно до частини другої статті 51 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, мають права та обов`язки, визначені у статті 44 цього Кодексу.
Інститут третьої особи спрямований на створення умов для захисту прав, свобод та інтересів такої особи, які можуть бути порушені при вирішенні спору між позивачем і відповідачем за відсутності третьої особи. Участь третьої особи сприяє всебічному розгляду справи, зібранню більшої кількості доказів, правильному вирішенню справи, запобігає ситуації, коли у справах з одних правовідносин ухвалюються протилежні за змістом рішення.
Інтерес третьої особи щодо задоволення позову (якщо вона бере участь на стороні позивача) або щодо відмови у задоволенні позову (якщо вона бере участь на стороні відповідача) збігається з інтересами відповідно позивача або відповідача. Це відрізняє третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, від третьої особи, яка заявляє такі вимоги.
Разом з цим, участь у справі третіх осіб з одного боку обумовлена завданням адміністративного судочинства, яким згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливий, неупереджений та своєчасний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, а з іншого – вимогами процесуального законодавства про законність і обґрунтованість судового рішення.
Правовим наслідком незалучення до участі у справі третіх осіб є порушення конституційного права на судовий захист, оскільки особи не беруть участі у справі, вирішення якої може безпосередньо вплинути на їх права, свободи, інтереси або обов`язки та не реалізують комплексу своїх процесуальних прав.
Аналогічних висновків Верховний Суд дійшов, з-поміж іншого, у постановах від 15.10.2019 у справі №686/28853/18, від 26.09.2019 у справі №686/28850/18, на неврахування яких покликався скаржник у касаційній скарзі, а також у постановах Верховного Суду від 03.11.2022 у справі №260/61/22, від 01.12.2022 у справі №160/2798/21 та інших.
Колегія суддів зазначає, що боржником у виконавчому провадженні ВП №79929894 виступає – Головне управління ДПС у Харківській області, в свою чергу, судове рішення у даній справі може вплинути на його права та обов`язки, як боржника у зазначеному виконавчому провадженні.
Вказані правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 30.04.2025 року у справі № 560/9167/23, від 12.09.2025 року у справі №160/23481/24.
Відтак суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права та прийняв рішення про права й інтереси особи, яка не була залучена до участі в справі.
Враховуючи вказане, судом першої інстанції порушена норма процесуального права.
Згідно із п. 3, 4 ч. 3 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2026 р. підлягає скасуванню, з прийняттям постанови, про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішень. Визнання протиправною та скасування постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження №79929894 від 03.04.2026, винесену начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Пихоніною Маргаритою Володимирівною.
Визнання протиправним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, винесене 03.04.2026 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Шаровою Дар`єю Валеріївною.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах “Салов проти України” (№ 65518/01; пункт 89), “Проніна проти України” (№ 63566/00; пункт 23) та “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29). 
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2026 р. прийнято з помилковим застосуванням норм процесуального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2026 по справі № 520/8415/26 скасувати.
Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішень – задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження №79929894 від 03.04.2026, винесену начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Пихоніною Маргаритою Володимирівною.
Визнати протиправною та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, винесене 03.04.2026 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Шаровою Дар`єю Валеріївною.
Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26, 61024, Харківська обл., м. Харків, ЄДРПОУ 45752470) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 2129 (дві тисячі сто двадцять дев`ять)грн.92 коп..
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко	
Судді	   	С.П. Жигилій   Т.С. Перцова   	
Повний текст постанови складено 07.07.2026 року