ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

27 липня 2026 року | м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/6451/25
Головуючий у першій інстанції - Павлов В. Г.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1114/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Мамонової О. Є.,
суддів Луговця О. А., Супруна О. П.,

учасники справи:
позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк»,
відповідач ОСОБА_1 , -

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 грудня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

У С Т А Н О В И В :

У листопаді 2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі по тексту - АТ «А-Банк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.12.2023 у розмірі 31 329,69 грн станом на 23.11.2025, яка складається з: 20 392,32 грн - заборгованість за кредитом; 10 847,37 грн - заборгованість по відсоткам, а також судові витрати у розмірі 2 422,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.12.2023 ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку та підписала заяву щодо встановлення кредитного ліміту, на підставі якої їй відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку як засіб доступу до рахунку. Вказані документи містять всі суттєві умови кредитування, строк, розмір процентів, максимальний розмір кредиту, тощо.
Банк зазначав, що відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. 
Наголошував, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. 
Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсоткам, а також іншим витратам відповідно до умов договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Станом на 23.11.2025 заборгованість відповідачки за даним кредитним договором становить 31239,69 грн, яка складається з:
- 20 392,32 грн - заборгованість за кредитом; 
- 10 847,37 грн - заборгованість по відсоткам; 
- 0,00 грн - пеня;
- 0,00 грн - штраф.
Указував, що заяву щодо встановлення кредитного ліміту підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 

Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.12.2025 позов АТ «А-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором від 01.12.2023 в розмірі 31 239,69 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26.02.2026 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 10.01.2026 у цивільній справі №742/6451/25 за позовом АТ «А-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись його незаконність, ухвалення з порушення норм матеріального та процесуального права.
Відповідачка наголошує, що позивач не довів фактичне отримання нею кредитних коштів, правомірність збільшення кредитного ліміту. 
Зазначає, що позивачем не надано первинних банківських документів, а поданий банком розрахунок є лише внутрішнім бухгалтерським документом банку та не може бути належним доказом відповідно до ст. 76-78 ЦПК України. 
Указує, що суд першої інстанції не забезпечив повного та об`єктивного дослідження доводів відповідачки та обмежився формальним посиланням на документи, надані позивачем, не перевіривши їх належність, допустимість та достовірність. 

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «А-Банк» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції. 
Банк зазначає, що відповідач в Анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складають кредитний договір № б/н від 01.12.2023) в АТ «А-Банку» підтвердила під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язалася в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті банку.
Наголошує, що боржниця користувалася кредитом, значить ознайомилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг в АТ «А-Банк» і погодилася з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти.
Указує, що договір підписано за допомогою електронного підпису, який є аналогом власноручного підпису.
Звертає увагу суду на те, що на підтвердження правильності розрахунку в матеріалах справи наявна банківська виписка (яка є первинним бухгалтерським документом відповідно до ЗУ «Про бухгалтерський облік»), де в тому числі відображено використання відповідачкою кредитного ліміту. 

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та доводи відзиву на неї, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом у справі встановлено, що 01.12.2023 ОСОБА_1 підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». В даній заяві відповідачкою заповнено розділи щодо її паспортних та контактних даних, місцезнаходження, сімейного стану, соціального статусу та індустрії роботи (а.с. 10 зворот).
Також 01.12.2023 ОСОБА_1 підписано заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, в якій вона просила відкрити їй поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановити кредитний ліміт (а.с. 11-12).
Вид послуги - відкриття, обслуговування та кредитування поточного рахунку. До рахунку банк випускає безкоштовно (за виключенням іменної картки з фото, випуск якої становить 150 грн) платіжний інструмент у вигляді платіжної картки (п. 1 заяви від 01.12.2023).
За рахунком, що відкривається згідно з цією заявою, можуть здійснюватися операції з готівкового/безготівкового поповнення/повернення грошових коштів, безготівкове перерахування коштів на інші рахунки, а також інші операції передбачені договором. За надання платіжних послуг, також інших послуг передбачених договором стягується плата згідно з тарифами банку. За операціями за рахунком можуть бути встановлені ліміти, інформація про які розміщується на сайті банку. Клієнт вправі, у порядку встановленому у договорі здійснити зміну/відміну встановлених лімітів. Списання банком коштів з рахунку здійснюється на підставі платіжних інструкцій встановлених форм, наданих клієнтом, згідно з дебетовим переказом коштів за згодою клієнта, а також згідно з дебетовим переказом коштів без згоди клієнта в порядку та на умовах передбачених договором або законодавством України. Надаючи банку платіжну інструкцію клієнт підтверджує свою згоду з умовами договору та погоджується з виконанням банком операції передбаченої платіжною інструкцією. Клієнт несе відповідальність за достовірність змісту оформленої ним платіжної інструкції, а також за повноту і своєчасність сплати клієнтом податків, зборів/страхових внесків (обов`язкових платежів). У разі відмови в прийнятті наданої клієнтом платіжної інструкції банк у відповідності до вимог законодавства та договору повідомляє про це клієнта із зазначенням причин відмови та посиланням на норми законодавства України (за наявності). Клієнт має право у будь-який час до списання коштів з рахунку або настання дати валютування платіжної інструкції відкликати з банку згоду на виконання платіжної операції, шляхом подання до банку відповідного розпорядження складеного за формою банку (п. 2 заяви від 01.12.2023).
Відповідно до п. 3-7 заяви від 01.12.2023 вид кредиту - кредитний ліміт на поточний рахунок. Тип кредиту - кредитування рахунку. Мета отримання кредиту - споживчі цілі. Пільговий період користування кредитним лімітом становить 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4% на місяць. Строк кредитування (строк дії кредитної лінії) - 240 місяців.
Відповідно до п. 15 заяви від 01.12.2023 підписуючи простим/удосконаленим або власноручним цифровим електронним підписом цю заяву клієнт підтвердила та погодилася, що:
- до укладання цієї угоди ознайомилася з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ "А-Банк", що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms, та до укладання цієї угоди ознайомлена з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі у відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг";
- умови, передбачені ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», визначені в договорі та тарифах. Клієнт беззастережно погодилася із тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодилася із тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлень через дистанційні канали обслуговування;
- зміни до Договору можуть бути внесені за згодою сторін в порядку та на умовах, визначених у Договорі. Підтвердила свою згоду з тим, що інформування його про зміни умов Договору, в тому числі щодо розміру комісій, тарифів, загальних витрат, вартості супровідних послуг, розміру комісійних винагород та інших зборів, що підлягають сплаті за обслуговування та користування рахунком та/або платіжним інструментом, банк має зобов`язаний здійснювати шляхом розміщення нових умов на сайті Банку та шляхом надсилання їй повідомлень через дистанційні канали обслуговування не пізніше 30 календарних днів до дати такої зміни. Погодилася з тим, що має право, у разі незгоди з запропонованими змінами, розірвати договір до дати, з якої застосовуватимуться зазначені зміни, без будь-якої плати за його розірвання. При цьому, в останній день дії договору клієнт зобов`язалася повернути банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за договором. У разі неповідомлення клієнтом банку про розірвання договору шляхом вчинення дії до повного погашення заборгованості за договором до дати, з якої застосовуються такі зміни, ці зміни є погодженими клієнтом;
- банк має право передати іншій особі свої права кредитора за правочином відступлення права вимоги без згоди клієнта, про що банк зобов`язаний повідомити клієнта протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення;
- надала згоду банку, у випадку прострочення зобов`язань, залучати колекторські компанії та передавати таким компаніям (в т.ч. новому кредитору) персональні дані, інформацію про укладення цього договору, його умови, стан виконання, наявність простроченої заборгованості та її розмір, з метою взаємодії з нею, інформування близьких осіб, представників, спадкоємців та за необхідності інших третіх осіб про необхідність виконання його зобов`язань за цим договором;
- надала згоду банку та його представнику, залученій банком колекторській компанії або новому кредитору на звернення до її представників, близьких осіб, спадкоємців, поручителів, майнових поручителів, третіх осіб та взаємодію з ними з метою інформування про умови заборгованості та необхідності виконання клієнтом зобов`язань за Договором. Кожна взаємодія банку або його представника, або нового кредитора з питань врегулювання простроченої заборгованості (у разі виникнення) з клієнтом, її близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем або третіми особами має здійснюватись з її фіксуванням за допомогою фото- та/або звукозаписувального технічного засобу, про що попереджаються особи, з якими здійснюється така взаємодія;
- ця заява разом з запропонованими АТ «А-Банк» Умовами та правилами, що розміщенні на сайті банку становлять Договір. 
Ця заява у вигляді електронного документа підписана ОСОБА_1 власноручним підписом. 
01.12.2023 ОСОБА_1 шляхом накладення нею електронного підпису, що перевіряється за допомогою відкритого ключа НОМЕР_7 підписано паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» (а.с. 13-14).
Згідно з довідкою АТ «А-Банк» ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_2 та видано наступні картки: 
- № НОМЕР_3 , строком дії до грудня місяця 2031 року;
- № НОМЕР_4 , строком дії до грудня місяця 2031 року;
- № НОМЕР_5 , строком дії до грудня місяця 2031 року;
- № НОМЕР_6 , строком дії до грудня місяця 2031 року (а.с. 16 зворот).
Відповідно до довідки за лімітами АТ «А-Банк» клієнт ОСОБА_1 , кредитний договір б/н від 01.12.2023 за період з 01.12.2023 по 23.11.2025 встановлювалися наступні ліміти: 
1. 01.12.2023 - 0,00 грн, вид операції встановлення, ініціатор client;
2. 13.08.2024 - 4 500 грн, вид операції збільшення, ініціатор bank;
3. 14.08.2024 - 9 000 грн, вид операції збільшення, ініціатор bank;
4. 19.08.2024 - 13 500 грн, вид операції збільшення, ініціатор bank;
5. 20.08.2024 - 18 000 грн, вид операції збільшення, ініціатор bank;
6. 21.08.2024 - 19 200 грн, вид операції збільшення, ініціатор bank;
7. 22.08.2024 - 20 400 грн, вид операції збільшення, ініціатор bank;
8. 28.09.2025 - 20 392,32 грн, вид операції зменшення, ініціатор bank;
9. 23.11.2025 - 20 400 грн, вид операції збільшення, ініціатор bank (а.с. 16).
Згідно з випискою по картці ОСОБА_1 за період з 13.08.2024 по 19.11.2025 рахунок НОМЕР_1 сума витрат за період 30829,40 грн, сума зарахувань за період - 0 грн. Сума фактично використаних коштів - 20 392,32 грн. Списано відсотків за використання кредитного ліміту - 10 437,08 грн (а.с. 14 зворот - 15).
Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором №б/н від 01.12.2023, укладеного між АТ «А-Банк» та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 23.11.2025, загальний розмір заборгованості становить 31 239,69 грн, з яких:
- 20 392,32 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);
- 20 392,32 грн - залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений);
- 10 847,37 грн - загальний залишок заборгованості за процентами;
- 410,29 грн - залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість;
- 10 847,37 грн - залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість;
- 0 грн - заборгованість за пенею (а.с. 9 зворот - 10).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 10 ЦПК визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).
Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Статтею 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «А-Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
За положеннями частини першої статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У справі, яка переглядається, АТ «А-Банк» ініційовано спір про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 01.12.2023 в розмірі 31 239,69 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 20 392,32 грн та заборгованості по процентам у сумі 10 847,37 грн.
Із підписаної ОСОБА_1 01.12.2023 за допомогою власноручного підпису зокрема вбачається, що сторонами погоджено:
- вид кредиту - кредитний ліміт на поточний рахунок;
- тип кредиту - кредитування рахунку;
- мета отримання кредиту - споживчі цілі;
- пільговий період за користування кредитним лімітом становить 62 дні за ставкою 0,000001%, у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,4% на місяць;
- строк кредитування - 240 місяців. 
- при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8% у місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості. 
Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25.01.2022, станом на 01.12.2023 у відповідачки існує прострочена заборгованість за кредитом у сумі 31 239,69 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 20 392,32 грн та заборгованості по процентам у сумі 10 847,37 грн. 
Також, на підтвердження наявної заборгованості Банком надано до суду виписку за рахунком ОСОБА_1 за період з 13.08.2024 по 19.11.2025, згідно якої ОСОБА_1 фактично отримала кредитні кошти на суму 20 392,32 грн.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, що діяла з часу відкриття кредитного ліміту відповідачу та до 04.07.2018), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час судового розгляду).
Такі висновки викладені Верховним Судом у постановах: від 22.11.2023 у справі № 619/1384/21, від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15, від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14, від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18.
Таким чином, саме виписка по картковому рахунку є належним і допустимими доказом, що підтверджує виконання позивачем умов договору в частині встановлення відповідачу кредитного ліміту та користування позивачем кредитними коштами. 
Ураховуючи вищевикладене, безпідставними є посилання відповідачки на те, що позивач не довів фактичне отримання нею кредитних коштів, не надав первинних банківських документів, а поданий ним розрахунок є лише внутрішнім бухгалтерським документом банку та не може бути належним доказом відповідно до ст. 76-78 ЦПК України. 
Відповідачкою правильність розрахунку заборгованості по кредиту, наданого банком, не спростовано та не надано іншого розрахунку на спростування нарахованої банком суми заборгованості по договору. 
Не заслуговує на увагу посилання заявниці на те, що позивачем не доведено правомірність збільшення кредитного ліміту.
Так, п. 15 заяви від 01.12.2023 передбачено, що підписуючи простим/удосконаленим або власноручним цифровим електронним підписом цю заяву клієнт підтвердила та погодилася, що клієнт беззастережно погодилася із тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. 
Таким чином, право банку на зміну кредитного ліміту в односторонньому порядку передбачено заявою від 01.12.2023, яка підписана відповідачкою. 
Виходячи з викладеного вище, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.12.2025 - без змін.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 31.03.2026 відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.12.2025 до ухвалення судового рішення у справі.
Відповідно до п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
В апеляційній скарзі заявниця просила скасувати рішення суду, яким з неї на користь позивача стягнуто заборгованість в сумі 31 239,69 грн. Відповідно ставка судового збору на день подання позову до суду згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» становила 3 028 грн. 
Суд наголошує, що ставка судового збору при розрахунку його сплати за подання до суду апеляційної скарги є незмінною та повинна відповідати вимогам Закону України «Про судовий збір», не залежить від розміру сплаченого судового збору позивачем з понижуючим коефіцієнтом при поданні позовної заяви в електронній формі. 
Це узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 02.07.2024 по справі № 160/19149/23.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку, таким чином, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 4 542 грн (3 028 грн х 150%).
Ураховуючи вищевикладене, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню 4 542 грн судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції. 
Керуючись ст. 141, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 грудня 2025 року - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 4 542 грн судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча О. Є. Мамонова

Судді: О. А. Луговець 

О. П. Супрун