Справа № 464/7625/25
пр.№ 2/464/378/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.08.2026 м. Львів
Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючої судді – Сабари Л.В.,
секретаря судового засідання – Гуцул В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, за участю третьої особи – Голови садівничого кооперативу «Хімік» Анімісової Варвари Миколаївни про визнання права власності на майно в порядку спадкування, 

встановив:

позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, поданим представником ОСОБА_2 , до відповідача Львівської міської ради (далі – ЛМР), в якому просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на садовий будинок АДРЕСА_1 , в садівничому товаристві «Хімік» загальною площею 18,2 метрів квадратних.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 , після якого відкрилась спадщина за законом та, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.10.2025, спадкоємця стали дружина покійного ОСОБА_4 , частка якої становила та його донька ОСОБА_1 частка якої становила 1/2. Спадщина на, яку в казаній частці видано свідоцтво, складається з земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина за законом та, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.10.2025, спадкоємицею майна стала ОСОБА_1 , відтак набула прав на частки земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Поряд з цим, нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на відповідну частку спадкового майна, яке складається з частки у праві власності на спадковий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з неподанням оригіналів документів, що підтверджують право власності ОСОБА_1 на згадане нерухоме майно. Така відмова позбавляє можливості позивачку оформити спадкові права, хоча остання має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало її померлим батькам, відтак просить позов задовольнити.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2025 матеріали справи передано на розгляд судді Сабарі Л.В.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 06.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 09.01.2026 задоволено клопотання представника позивачки ОСОБА_2 про витребування доказів. 
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 26.05.2026 залучено голову садівничого кооперативу «Хімік» ОСОБА_5 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 12.06.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 
Представник позивачки ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав з підстав, що в ньому викладені та просив задовольнити такий в повному обсязі.
Представник відповідача Процик І.І. в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.
Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, будь-яких заяв чи клопотань не подавала, повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується матеріалами у справі.
Враховуючи неявку сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Приписи законодавства, що регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
В силу статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).
В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Пунктами 4.12., 4.14. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Пунктом 4.18. Порядку встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Статтею 177 ЦК України передбачено, що об`єктами цивільних прав є речі, гроші, цінні папери, цифрові речі, майнові права, роботи та послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага.
Згідно ч. 1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Як вбачається із ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).
Згідно зі статтею 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.
На підставі ст. ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. 
Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків, оглянути речові докази.
Фактичні обставини, встановлені судом.
21.01.1954 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, що стверджується свідоцтвомпро одруження серії НОМЕР_1 виданого 15.08.1978. 
ОСОБА_1 є донькою покійних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 27.09.1965.
Окрім того, в подружжя також народилась донька (сестра позивачки) ОСОБА_6 , яка, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 28.10.2024 - померла.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Львів, актовий запис № 75, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 26.01.2017.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Львові, актовий запис № 6096, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 17.10.2024.
Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом № 1333 від 07. у рівних частках ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Після смерті ОСОБА_3 , 24.01.2024 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Огановською-Данильчук О.В., заведено спадкову справу № 01/2024, номер у спадковому реєстрі № 71894541, що вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.10.2025.
В подальшому, після смерті ОСОБА_4 , 26.11.2024 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Огановською-Данильчук О.В., заведено спадкову справу № 15/2024, номер у спадковому реєстрі № 73349879, що вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.11.2024.
Як вбачається з відповіді нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Огановської-Данильчук О.В. № 35/01-16 від 07.10.2025, для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_3 , на відповідну частку спадкового майна, яке складається з частки у праві власності на садовий будинок АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 не подано оригіналів документів, що підтверджують право власності спадкодавця на згадане нерухоме майно
Згідно відповіді нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Огановської-Данильчук О.В. № 36/01-16 від 07.10.2025, для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_4 , на відповідну частку спадкового майна, яке складається з частки у праві власності на садовий будинок АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 не подано оригіналів документів, що підтверджують право власності спадкодавиці на згадане нерухоме майно. 
Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради депутатів трудящих № 276 від 21.03.1960 вирішено, на підставі рішення Ради Міністрів УРСР від 08.П.1956 № 168 «Про заходи по дальшому розвитку колективного і присадибного садівництва та виноградства робітників і службовців» та з урахуванням клопотання нижчезгаданих організацій про закріплення за ними земельних ділянок під посадку колективних садів, закріплено по АДРЕСА_3 га (47 ділянок) за Хімзаводом. 
З копії реєстраційного посвідчення № 888 від 22.06.1993 вбачається, що Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації посвідчує, що садовий будинок АДРЕСА_1 , в цілому зареєстрований за громадянином ОСОБА_3 на праві особистої власності на підставі рішення Львівського міськвиконкому за № 276 від 21.03.1960, довідки виданої садовим товариством «Хімік» за № 1 від 27.04.1993.
Відповідно до договору № 1/13191 від 18.09.2014 обласне комунальне підприємство Львівської обласної Ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» на замовлення ОСОБА_3 , виконує роботи, а саме: копія техпаспорту на приватний будинок, поточна інвентаризація приватного будинку, оцінка будинку (до 2-х поверхів), довідка про власників, виготовлення дублікату свідоцтва про право власності реєстраційного посвідчення щодо садового будинку АДРЕСА_1 .
На підставі наведеного, видано довідку № 1/13191 від 18.09.2024 про те, що садовий будинок АДРЕСА_2 за АДРЕСА_4 , садівничого кооперативу «Хімік» зареєстрований ЛМБТІ за № 24 від 22.06.1993 на праві приватної власності в цілому за громадянином ОСОБА_3 на підставі рішення Львівського міського виконкому за « 276 від 21.03.1960, довідки виданої садовим товариством «Хімік» за № 1 від 27.04.1993.
На підставі договору № 1/429 від 06.02.2024, обласним комунальним підприємством Львівської обласної Ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» видано довідку № 1/429 від 21.02.2024 про те, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» станом на 29.12.2012 судовий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі рішення Львівського міського виконкому за « 276 від 21.03.1960, довідки виданої садовим товариством «Хімік» за № 1 від 27.04.1993
Оцінка суду.
Між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.
З вищезазначених доказів суд встановив, що ОСОБА_1 є спадкоємицею першого черги майна, що належало спадкодавцям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . 
Будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належав ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 на момент смерті державну реєстрацію права власності на будинок не провів.
Відтак спадкоємцями спірного будинку стали ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .
На момент смерті ОСОБА_4 державну реєстрацію права власності на будинок не проведено.
Аналіз оцінених судом доказів свідчить про те, що що ОСОБА_1 є спадкоємицею першого черги майна, що належало спадкодавцям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належав ОСОБА_3 . ОСОБА_3 на момент смерті державну реєстрацію права власності на будинок не провів. Відтак спадкоємцями спірного будинку стали ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . На момент смерті ОСОБА_4 державну реєстрацію права власності на будинок не проведено
Позивачка не може оформити спадщину у нотаріуса на нерухоме майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкового нерухомого майна спадкодавцям. Отже, позивачка позбавлена можливості іншим шляхом, окрім судового, захистити свої спадкові права.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи те, що право власності на спірну квартиру виникло у спадкодавців у встановленому законом порядку, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Визнання права власності на майно на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.
Відповідну правову позицію висловив ВС у постанові від 22.09.2021 у справі № 227/3750/19.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання ( ч.1 ст.15 ЦК України).
Конституція України у статті 41 гарантує право кожному володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивачка є спадкоємицею за законом прав на нерухоме майно, що перебувало у власності спадкодавців на момент смерті. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,
ухвалив:

позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 ) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на садовий будинок АДРЕСА_1 , в садівничому товаристві «Хімік» загальною площею: 18,2 метрів квадратних.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Повне судове рішення складено та підписано суддею 10 серпня 2026 року.

Учасники справи:
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ;
Відповідач: Львівська міська рада, місцезнаходження: м. Львів, пл. Ринок, 1, код ЄДРПОУ 04055896;
Третя особа: голова садівничого кооперативу «Хімік» Анісімова Варвара Миколаївна, місцезнаходження юридичної особи: м. Львів, вул. Тернопільська, 3/15, код ЄДРПОУ 22335333.

Головуюча          Людмила САБАРА