Справа 185/1743/26
Провадження 2/524/4064/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2026         м. Кременчук
Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі
головуючого судді Мельник Н.П.,
з участю секретаря судового засідання Шаполової К.М.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
Через систему «Електронний суд» до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ТОВ «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 23798,70 грн із клопотанням про витребування доказів.
На обґрунтування позову зазначено, що 23.01.2022 між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 укладений договір № 3474202420-592542 за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Кошельок», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.(далі - кредитний договір) на суму 8200,00 грн шляхом підписання відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора «9535».
Відповідно до умов договору ТОВ «Кошельок» взяло на себе зобов`язання надати ОСОБА_1  кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту, становить 8200,00 грн. (п. 1.1 договору); початковий строк кредитування, становить 29 днів (п. 2.1 договору); дисконтна відсоткова ставка, становить 2,15 % на добу за початковий строк кредитування визначений (р. 4 паспорту кредиту, п. 1 п. 2 графіку розрахунків); базова відсоткова ставка становить 2,2 % на добу за продовжений строк користування кредитом (п. п. 3.5 - 3.8 договору). Згідно п. п. 3.6, 3.7 кредитного договору строк користування кредитними коштами продовжено на 90 днів, тобто з 21.02.2022 до 21.05.2022 за ставкою 2,2 % на добу. Строк кредитування є погодженим сторонами договору.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі надавши кредит відповідно до умов укладеного договору та перерахував грошові кошти в сумі 6500,00 грн на банківську карту № НОМЕР_1 , зазначену відповідачем у заявці при укладанні кредитного договору. 
Боржник зобов`язання виконав частково на загальну суму 5750,00 грн. Станом на дату подання позову на рахунки позивача не надходили платежі на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором.
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви за кредитним договором становить 23798,70 грн, яка складається із: 8200,00 грн заборгованості по тілу кредиту; 15598,70 грн заборгованості по відсоткам за користування кредитом.
16.02.2026 ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області справа передана за підсудністю до Автозаводського районного суду міста Кременчука.
06.04.2026 справа отримана судом та протоколом автоматизованого розподілу між суддями передана для судді Мельник Н. П.
З відповіді № 2572141 від 07.04.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру слідує, що відповідач значиться зареєстрованим як внутрішньо переміщена особа на території Автозаводського району міста Кременчука та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
07.04.2026 відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. За клопотанням сторони позивача витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію та документи, що надійшла до суду 22.06.2026.
25.05.2026 судове засідання не відбулося через не надходження витребуваних документів.
З 08.06.2026 по 30.06.2026 суддя Мельник Н.П. перебувала у щорічній відпустці.
30.07.2026 у судове засідання не з`явились:
представник позивача, про місце, день, час розгляду справи повідомлявся належним чином, у прохальній частині позову просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити;
відповідач, про дату, час, місце судового розгляду повідомлений належним чином на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, згідно якого днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 
Крім того, відповідач повідомлялася відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
На підставі ст. ст. 280, 281, ч. 5 ст. 259 ЦПК України суд ухвалив провести на підставі наявних доказів заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 ЦПК України.
З`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, оцінивши докази на їх належність, допустимість, достатність, взаємозв`язок у сукупності, з`ясувавши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, судом встановлене таке.
23.01.2022 між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 укладений договір № 3474202420-592542 за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Кошельок», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.(далі - кредитний договір) на суму 8200,00 грн шляхом підписання відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора «9535».
Згідно умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 8200,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник - повернути кредит та сплачувати проценти за користування ним відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання коштів та банківських металів у кредит кредитодавця.
Згідно графіку розрахунків яким встановлена періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом вбачається,сума кредиту становить 8200,00 грн на початковий строк кредитування 29 днів з відсотковою ставкою 2,15 % на добу за початковий строк кредитування (лояльний період) значений п.п. 3.6, 3.7 договору (розділ 4 паспорту кредиту, п.1 п.2 графіку розрахунків). Згідно п.п. 3.6, 3.7 договору строк користування кредитними коштами продовжено на 90 діб з 21.02.2022 по 21.05.2022, за ставкою 2,2 % на добу. 
Кредит за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки № НОМЕР_2 , що відбувається не пізніше ніж протягом 2-х банківських днів з моменту підписання договору. Порядок зазначений у цьому пункті є способом перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту.
З інформації, витребуваної судом від АТ КБ «ПриватБанк» за клопотанням сторони позивача слідує, що на ім`я відповідача емітувалась платіжна картка № НОМЕР_3 , зазначений фінансовий номер телефону відповідача, що знаходиться в його анкетних даних. На рахунок ОСОБА_1 23.01.2022 зараховані кошти в сумі 8200,00 грн. Крім того, надана виписка за договором за період 22.01.2022 - 24.01.2022.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 3474202420-592542 позичальника, ОСОБА_1 , на виконання умов договору здійснила часткову оплату в сумі 5750,00 грн, чим вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору.
Враховуючи викладене, загальна сума заборгованості на момент подання позову становить 23798,70 грн, що складається із: 8200,00 грн - заборгованості по тілу кредиту; 15598,70 грн - заборгованості по відсоткам за користування кредитом. 
З урахуванням наведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідач не заперечував факт отримання ним у борг коштів та укладення кредитного договору, протилежних доказів суду не надав.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ст. 207 ЦК України).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. ст. 626, 628 ЦК України).
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. ст. 610, 611 ЦК України).
Судом установлені порушення відповідачем умов договору шляхом неналежного виконання взятих на себе зобов`язань.
Досліджені по справі докази дають достатні підстави для висновку, що після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування.
Свої договірні зобов`язання кредитодавець виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит в обумовленій договором сумі. Відповідач зобов`язання у визначений договором строк не виконав, контррозрахунку суми заборгованості та процентів за користування кредитними коштами не надано. Існування заборгованості перед позивачем стверджується доданими до позову документами.
Протягом строку дії кредитного договору відповідач не звернувся до суду із заявою про розірвання кредитного договору чи визнання його (або його окремих положень) недійсним (ми).
Доказів протилежного матеріали справи не містять та суду не надано. Відповідачем протилежного суду не доведено, наведені позивачем обставини та факти не спростовані. Клопотань, заяв відповідачем не заявлено, у тому числі про участь у засіданні в режимі відеоконференції.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1049 ЦК України).
Положеннями ст. 204 ЦК України закріплена презумпція правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, що набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 по справі № 191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 по справі № 2-383/2010).
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Указані вимоги процесуального закону покладають тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах № 910/18036/17 від 02.10.2018, № 917/1307/18 від 23.10.2019.
Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконаний, докази на підтвердження зазначеного не надані.
У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі № 235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.
Під час розгляду справи, судом забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості (ст. 129 Конституції України).
Європейський суд з прав людини вказав, що Суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції з прав людини зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення (параграф 23 рішення Європейського суду з прав людини «Pronina v. Ukraine», n. 63566/00, 18.07.2006).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 1, 5, 6 ст. 137 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 02.10.2019 по справі № 815/1479/18, від 15.07.2020 по справі № 640/10548/19, від 21.01.2021 по справі № 280/2635/20.
З урахуванням відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що стверджується доданими документами до позову.
Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн судового збору та 10000,00 грн витрат на правничу допомогу на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 77 - 80, 141, 247, 259, 263 - 265, 280 - 284 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» заборгованість за договором № 3474202420-592542 від 23.01.2022 на загальну суму 23798 грн 70 коп, 2422 грн 40 коп судового збору та 10000,00 грн витрат на правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої упродовж тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня розгляду заяви про перегляд заочного рішення у разі його не скасування. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування сторін:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок», код ЄДРПОУ 40842831, місцезнаходження: Бучанський район, с. Чайки, вул. Антонова, 8А;
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , зареєстроване місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.П. Мельник