Номер провадження: 22-ц/813/7695/26 
Справа № 522/9588/24-Е
Головуючий у першій інстанції Громік Д. Д.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
20.08.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Назарової М.В., Карташова О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Юцикова Д.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,
на ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 28 травня 2026 року, 
за заявою ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа,
в с т а н о в и в:
В травні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, в обґрунтування якої зазначила, що рішенням Хаджибейського районного суду м. Одеси від 11.06.2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено, рішення cуду набрало законної сили, стягувач отримала виконавчий лист.
Заявник посилається, що під час повітряної тривоги та збройної атаки російської федерації на м. Одесу 27.03.2026 року ОСОБА_2 , перебуваючи у власному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , була змушена терміново залишити місце проживання з міркувань особистої безпеки у зв`язку з обстрілом поблизу будинку. У стані сильного хвилювання та небезпеки вона забрала з собою усі наявні документи та цінні речі, у тому числі, оригінал виконавчого листа Хаджибейського районного суду м. Одеси від 25.07.2025р. по справі № 522/9588/24-Е. Після повернення до квартири та перевірки особистих речей і документів ОСОБА_2 було виявлено відсутність оригіналу виконавчого листа Хаджибейського районного суду м. Одеси від 25.07.2025 р. по справі № 522/9588/24-Е, який, ймовірно, було втрачено під час термінового залишення місця проживання та переміщення документів, що унеможливило його подальше подання ОСОБА_2 до органу державної виконавчої служби на виконання. У свою чергу, ОСОБА_2 , звернулась до свого представника ОСОБА_3 , з метою подання до ДП «Редакція газети «Урядовий кур`єр» оголошення про втрату оригіналу виконавчого листа. 14.05.2026 р. представником ОСОБА_1 , ОСОБА_3 було подано до ДП «Редакція газети «Урядовий кур`єр» оголошення про втрату документу, а саме: оригіналу виконавчого листа Хаджибейського районного суду м. Одеси від 25.07.2025 р. по справі № 522/9588/24-Е. 20.05.2026 р. ДП «Редакція газети «Урядовий кур`єр» опублікувало у газеті «Урядовий кур`єр» оголошення: «Втрачений Виконавчий лист Хаджибейського районного суду міс та Одеси від 25.07.2025 р., справа №522/9588/24-Е, на ім`я ОСОБА_2 вважати недійсним» на сторінці 16. 
У зв`язку з втратою оригіналу виконавчого листа заявниця просить суд видати дублікат виконавчого листа Хаджибейського районного суду м. Одеси від 25.07.2025 р. по справі № 522/9588/24-Е, за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.
Хаджибейський районний суд м. Одеси ухвалою від 28 травня 2026 року заяву ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа, задовольнив. Видав дублікат виконавчого листа Хаджибейського районного суду м. Одеси по справі №522/9588/24-Е, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 18.06.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси по справі № 522/9588/24-Е станом на сьогоднішній день залишається не виконаним, боржник ухиляється від самостійного виконання даного рішення суду. Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що заява про видачу дублікату виконавчого листа підлягає задоволенню.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить ухвалу Хаджибейського районного суду міста Одеси від 28 травня 2026 року у справі № 522/9588/24-E скасувати, ухвалити постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у видачі дублікату виконавчого листа на виконання рішення Хаджибейського районного суду міста Одеси від 11 червня 2025 року у справі № 522/9588/24-Е.
Апеляційна скарга вмотивована тим, що у вересні 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вдалося владнати спори мирним шляхом та укласти шлюб повторно, утримання спільної доньки сторонами по справі № 522/9588/24-Е врегульовано добровільно. В межах мирного врегулювання спору ОСОБА_1 передано ОСОБА_2 суму коштів у розмірі 231750,00 гривень в межах виконання рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси по справі №522/9588/24-Е від 11 червня 2025 року в якості аліментів, що підтверджується розпискою від 28 серпня 2025 року, в якій зазначено, що ОСОБА_2 не має і не буде мати претензій до ОСОБА_1 та віддала останньому оригінал виконавчого листа у справі № 522/9588/24-Е від 25 липня 2025 року.
В подальшому сторони дійшли висновку про неможливість спільного життя та у квітні 2026 року скаржник звернувся до Приморського районного суду міста Одеси із позовом про розірвання шлюбу справа № 522/6866/26.
Скаржник звертає увагу, що виконавчий лист Хаджибейського районного суду м. Одеси від 25.07.2025 р. по справі № 52219588/24-Е не втрачений, а добровільно переданий ОСОБА_1 як гарантія виконання ним зобов?язань перед стягувачем, що унеможливлює видачу його дублікату, оскільки це призведе до наявності двох виконавчих листів, виданих на виконання одного і того ж судового рішення.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 22.06.2026 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою, роз`яснив  ОСОБА_2 право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.
ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження отримав 13.08.2026 року у відповідності п. 3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України.
ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримала 29.06.2026 року, що підтверджується розпискою про вручення документа.
Представник ОСОБА_2 – ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, просила суд залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 28.05.2026 року по справі № 522/9588/24-Е без змін, посилаючись на те, що розписка від 28.08.2026 року, охоплює лише період з 18.06.2024 року по 25.07.2025 року, тоді як виконавчий лист Хаджибейського районного суду м. Одеси від 25.07.2025 року, справа №522/9588/24-Е, передбачає стягнення аліментів за період з 18.06.2026 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відтак, не свідчить про припинення права стягувача на примусове виконання судового рішення щодо аліментних платежів. Це додатково підтверджує, що розписка не може розглядатися як документ, який засвідчує повне виконання рішення суду. Отже, навіть за умови належного виконання домовленостей, відображених у розписці, вона не підтверджує виконання судового рішення в повному обсязі та не позбавляє ОСОБА_2 права на подальше пред`явлення виконавчого документа до виконання щодо решти періоду стягнення аліментів. Саме тому отримання дубліката виконавчого листа було законним, необхідним та спрямованим виключно на забезпечення реального виконання судового рішення, а заперечення ОСОБА_1 є безпідставними та не ґрунтуються на належних доказах.
До апеляційної скарги ОСОБА_1 долучено копію розписки від 28.08.2025 року, яку апеляційний суд вважає за необхідне долучити з метою перевірки доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі.
Учасники процесу про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник ОСОБА_2 – ОСОБА_3  судову повістку-повідомлення отримала 04.08.2026 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином судову повістку отримав 13.08.2026 року, у відповідності до п.1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.
Відповідно до положень ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси по справі № 522/9588/24-Е станом на сьогоднішній день залишається не виконаним, боржник ухиляється від самостійного виконання даного рішення суду. Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що заява про видачу дублікату виконавчого листа підлягає задоволенню.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року в справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 вказав, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.
Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Мотиви й підстави втрати виконавчого листа не мають правового значення для застосування підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2023 року по справі № 6-66/2011 (провадження № 61-8679св22) зроблено висновок, що: «дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено».
Судом встановлено, що рішенням Хаджибейського районного суду м. Одеси від 11.06.2025 року стягнуто з ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2  аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 18.06.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
26.06.2025 року ОСОБА_2 зверталась до Хаджибейського районного суду м. Одеси із заявою про видачу виконавчого листа у справі № 522/9588/24-Е за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.
Виконавчий лист № 522/9588/24-Е отримано 01.08.2025 року представником ОСОБА_1 – адвокатом Юрченко К.А., про що свідчить підпис останньої на заяві про видачу виконавчого листа. 
Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 13.02.2026 року виправлено описку, допущену при оформлені виконавчого листа виданого по цивільній справі №522/9588/24-Е за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, зазначивши вірно строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, вказавши «до 02.09.2028р.».
Звертаючись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа ОСОБА_1 зазначає, що 27.03.2026 року під час повітряної тривоги та збройної атаки російської федерації на м. Одесу, перебуваючи у власному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , була змушена терміново залишити місце проживання з міркувань особистої безпеки у зв`язку з обстрілом поблизу будинку. У стані сильного хвилювання та небезпеки вона забрала з собою усі наявні документи та цінні речі, у тому числі, оригінал виконавчого листа Хаджибейського районного суду м. Одеси від 25.07.2025 року по справі № 522/9588/24-Е. Після повернення до квартири та перевірки особистих речей і документів ОСОБА_1 виявлено відсутність оригіналу виконавчого листа Хаджибейського районного суду м. Одеси від 25.07.2025 року по справі № 522/9588/24-Е, який, ймовірно, було втрачено під час термінового залишення місця проживання та переміщення документів, що унеможливило його подальше подання до органу державної виконавчої служби на виконання. 14.05.2026 року представником ОСОБА_1 – ОСОБА_3 подано до ДП «Редакція газети «Урядовий кур`єр» оголошення про втрату документу, а саме: оригіналу виконавчого листа Хаджибейського районного суду м. Одеси від 25.07.2025 року по справі № 522/9588/24-Е. 
20.05.202 року ДП «Редакція газети «Урядовий кур`єр» опублікувало у газеті «Урядовий кур`єр» оголошення: «Втрачений Виконавчий лист Хаджибейського районного суду міс та Одеси від 25.07.2025р., справа №522/9588/24-Е, на ім`я ОСОБА_1 вважати недійсним» на сторінці 16. 
Судом встановлено, що виданий Хаджибейським районним судом м. Одеси виконавчий лист № 522/9588/24-Е у справі за позовом позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів втрачено, що підтверджується опублікованим на сторінці 16 оголошенням ДП «Редакцією газети «Урядовий кур`єр» у газеті «Урядовий кур`єр»: «Втрачений Виконавчий лист Хаджибейського районного суду міс та Одеси від 25.07.2025р., справа №522/9588/24-Е, на ім`я ОСОБА_2 вважати недійсним».
За змістом частин 3, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.
ОСОБА_1 доказів на спростування обставин викладених у оголошенні опублікованим у газеті «Урядовий кур`єр» суду не надано. 
Слід зазначити, що Закон України «Про виконавче провадження», як і ЦПК України не передбачає форми конкретного доказу про втрату виконавчого документа, а отже за сукупності факту втрати виконавчого документа стягувачем і відсутності виконавчого документа в органах виконавчої служби, то таке свідчить про втрату виконавчого документа.
Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача ОСОБА_1  та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року в справі № 2-6471/06, від 28 травня 2020 року у справі № 1003/6035/12.
Суд першої інстанції, установивши, що виконавчий лист № 522/9588/24-Е, виданий 23.07.2025 року Хаджибейським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 аліментів втрачено, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не закінчився, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для видачі дубліката виконавчого листа № 522/9588/24-Е про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів.
Доводи апеляційної скарги про те, що в межах мирного врегулювання спору ОСОБА_1 було передано ОСОБА_1 кошти в сумі 231 750 грн в межах виконання рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси по справі № 522/9588/24-Е від 11.06.2025 року в якості аліментів, що підтверджується розпискою від 28 серпня 2025 року, в якій зазначено, що жодних претензій ОСОБА_1 не мала і мати не буде до ОСОБА_1 , в підтвердження віддала оригінал виконавчого листа у справі № 522/9588/24-Е від 25.07.2025 року, не заслуговують на увагу, з огляду на таке. 
Згідно розписки від 28.08.2025 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 231750 грн у якості аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), згідно виконавчого листа Хаджибейського районного суду м. Одеси від 25.07.2025 року по справі № 522/9588/24-Е, за період з 18.06.2024 року по 25.07.2025 року. Жодних претензій до ОСОБА_1 не має і мати не буде. 
Отже за розпискою від 28.08.2025 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у якості аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме за період з 18.06.2024 року по 25.07.2025 року, тоді як виконавчий лист виданий Хаджибейським районним судом м. Одеси від 25.07.2025 року по справі № 522/9588/24-Е передбачає стягнення аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Розписка від 28.08.2025 року не є тим документом який підтверджує повне виконання рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси від 11.06.2025 року.
Доказів на підтвердження обставин передачі ОСОБА_2 оригіналу виконавчого листа у справі № 522/9588/24-Е від 25.07.2025 року ОСОБА_1 матеріали справи не містіть та скаржником суду не надано.
Посилання скаржника на не отримання судових повісток колегія судів не приймає з огляду на таке. 
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Європейський суд із прав людини (далі – ЄСПЛ) зазначає, що у пункті 1 статті 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див., mutatis mutandis, рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36).
Положеннями статті 128 ЦПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення – завчасно.
Частиною п`ятою статті 130 ЦПК України визначено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.
В матеріалах справи міститься ордер про надання правової допомоги Серія ВН № 1319866, відповідно до якого ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги № 19/082024 від 19.08.2024 року уповноважив  ОСОБА_5 діяти в Малиновському районному суді м. Одеси.
В матеріалах справи відступні докази припинення повноважень представника  ОСОБА_5 представляти інтереси ОСОБА_1 у справі № 522/9588/24-Е.
До моменту повідомлення суду про припинення представництва, відкликання ордера або подання відповідної заяви суд має правові підстави вважати, що представник продовжує здійснювати процесуальні повноваження від імені довірителя.
Про розгляд справи призначеної на 28.05.2026 року судом повідомлялись учасники справи, зокрема представник ОСОБА_1 – адвокат Прокопішина Катерина Василівна, шляхом отримання 23.05.2026 року о 14:40:06 судової повістки про виклик до суду у електронному кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. 
Отже вручення судової повістки представнику ОСОБА_5 вважається врученням судової повістки ОСОБА_1 .
Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про не отримання судових повісток під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа. 
Ураховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа, оскільки рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси по справі № 522/9588/24-Е станом на сьогоднішній день залишається не виконаним, боржник ухиляється від самостійного виконання даного рішення суду.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог закону.
Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 28 травня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий В.А. Коновалова
Судді М.В.Назарова
О.Ю. Карташов