490/3537/26 27.07.2026
н\п 1-кп/490/991/2026

Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3537/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №1202615302000075 від 07.04.2026 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Захарівка Врадіївського району Миколаївської області, є громадянином України, має вищу освіту, одружений, працює на посаді слюсаря в ДП "Миколаївський бронетанковий завод", раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2026 року приблизно о 22 год. 16 хв., більш точного часу не встановлено, у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_2, між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт, у ході якого в останнього виник раптовий, протиправний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо припускаючи їх настання, під час словесного конфлікту, внаслідок раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_5 , наніс останньому один удар кулаком своє правої руки у ділянку голови. Від зазначеного удару ОСОБА_5 втратив рівновагу та впав, після чого ОСОБА_3 наніс ще один удар правою ногою у ділянку голову, в той момент, як ОСОБА_5 перебував у положенні сидячи на підлозі.
В результаті вищезазначених дій, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин, синця в тім`яній ділянці голови, струсу головного мозку, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, винним себе визнав в повному обсязі та підтвердив факт вчиненням ним вказаного проступку при викладених вище обставинах. Цивільний позов не визнав в повному обсязі.
Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні кримінального проступку підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 ..
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що в той день він в мкр-ні «ІНФОРМАЦІЯ_2» зайшов до магазину придбати продукти. Під час спілкування, продавець відповіла йому не ввічливо, в результаті чого у нього з продавцем виник словесний конфлікт. Після чого, до їх розмови приєдналась інший продавець, яка була дружиною обвинуваченого. В цей час, з боку вийшов обвинувачений та сказав, що це його дружина і як він з нею розмовляє. Після чого вдарив його в лице рукою, а коли він впав, вдарив його в лице ногою.
З висновку експерта Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи від 08.04.2026 року (закінчено 09.04.2026 року) №215 вбачається, що у ОСОБА_5 мають місце тілесні пошкодження у вигляді забою м`яких тканин, синця голови, струсу головного мозку. Дані тілесні пошкодження могли утворитися внаслідок однієї ударної дії, тупими твердими предметом, якими могли бути руки, ноги та інші предмети, з давністю їх утворення біля 2 діб до часу огляду. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Діагноз «Забій шийного відділу хребта» при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається, так як не підтверджений об`єктивними клінічними даними. Будь-яких судово-медичних даних про послідовність нанесення даних тілесних пошкоджень немає. При нанесенні тілесних пошкоджень, потерпілий міг бути звернений передньою стороною тіла до нападника (нападників). Утворення даних тілесних пошкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину виключається.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.04.2026 року, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_5 , останній впізнав особу, яка нанесла йому тілесні ушкодження на фото №4. Згідно слідчої довідки від 08.04.2026 року, на фото №4 зображено обвинуваченого ОСОБА_3 ..
З оглянутого в судовому засіданні CD-R диска, вилученого на підставі протоколу зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 09.04.2026 року встановлено спосіб нанесення потерпілому ОСОБА_5 тілесних пошкоджень у приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_3, яке мало місце 06.04.2026 року.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.04.2026 року, проведеного за участі свідка ОСОБА_7 , остання впізнала особу на фото №3, яка 06.04.2026 року нанесла відвідувачу магазина «ІНФОРМАЦІЯ_2» тілесні ушкодження. Згідно слідчої довідки від 16.04.2026 року, на фото №3 зображено обвинуваченого ОСОБА_3 ..
Оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає встановленими обставини стосовно заподіяння потерпілому ОСОБА_5 умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки вони підтверджуються наведеними вище показаннями обвинуваченого, потерпілого та висновком експерта МОБ СМЕ №215 від 08.04.2026 року.
Зазначені вище докази в своїй сукупності узгоджуються між собою і не містять протиріч, з огляду на що суд вважає їх встановленими та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, працює слюсарем в ДП "Миколаївський бронетанковий завод", за даними КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради на лікуванні у даному медичному закладі не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, як обставину, що пом`якшує покарання - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Таким чином, суд, з урахуванням особи обвинуваченого, приходить до висновку, що призначення покарання у виді штрафу, буде достатнім і необхідним видом покарання для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів та буде відповідати принципам розумності та справедливості і мета кари - виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального права - не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України.
По даному кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_5 пред`явлено цивільний позов, в якому він просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду в сумі 160 000 гривень.
В обґрунтування поданого цивільного позову потерпілий зазначив, що внаслідок вчиненого правопорушення він позбавлений можливості спілкуватися з сім`єю, рідними, товаришами. Також позбавлений можливості виконувати свої службові обов`язки пов`язані із захистом Батьківщини.
На підтвердження проходження лікування, потерпілим надано копію виписки із медичної карти стаціонарно хворого неврологічного відділення №2226 з 23.04.2026 року по 04.05.2026 року, копії записів лікаря-неврапатолога від 01.06.2026 року, лікаря невролога від 27.05.2026 року, виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого терапевтичного відділення №2403 та копії квитанцій на придбання лікарських препаратів.
21.05.2026 року обвинуваченим  ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву про стягнення моральної шкоди, в якому він зазначив про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню та просив відмовити у задоволенні вказаного позову.
Як передбачено ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана злочином може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ст.ст.128, 129 КПК України цивільний позов особи, якій злочином завдано майнової та/або моральної шкоди, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, не врегульовані КПК України, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до частини першої, другої ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
За змістом п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Згідно із ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Розмір відшкодування моральної шкоди визначає суд залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до положень ст.91 КПК України доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Враховуючи обставини справи, зокрема, доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, характер вчиненого ним правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, ступінь вини обвинуваченого, а також вимоги розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що цивільний позов слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 - 10 000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди.
Судові витрати у справі відсутні.
СD-диск, з відеозаписом з камер відео спостереження з магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» не є речовим доказом у розумінні ч.1 ст.98 КПК України, а є засобом збереження електронної інформації, на якому збережено спеціально створені копії відповідних відеозаписів, тобто він підпадає під ознаки носіїв електронних документів (ч.ч.1, 2 ст.99 КПК України), та, відповідно, згідно правил, передбачених ч.ч.3, 5 ст.100 КПК України, має увесь час зберігатися в матеріалах кримінального провадження, що не потребує окремого процесуального рішення.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3  визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 - задовольнити частково. 
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 /десять тисяч/ гривень. 
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1