Справа № 443/1153/26 Головуючий у 1 інстанції: Равлінко Р.Г. 
Провадження № 33/811/1344/26 Доповідач: Маліновська О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська О.В., з участю захисника-адвоката Сидор Ярослави Миколаївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу захисника - адвоката Сидор Я.М. на постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 15 липня 2026 року, 
встановив:

постановою судді Жидачівського районного суду Львівсьої області від 15 липня 2026 року, ОСОБА_1  визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Відповідно до оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 30.05.2026 о 20 год 00 хв в с. Которини, вул. Шкільна, 2, Стрийського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Своїми діями порушив, п. 2.5 ПДР, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На зазначену постанову захисник-адвокат Сидор Я.М. подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову судді та провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що всупереч твердженням у постанові судді, на відеозаписі не зафіксовано факт зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції, а також те, що ОСОБА_1 пропонували проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.
Стверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від підпису у протоколі, а сам протокол при ОСОБА_1 не складався, а про вказане правопорушення взнав з повідомлення Жидачівського районного суду Львівської області.
Звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом.
Вказує на відсутність рапорта працівника на ім`я начальника поліції про зупинення та винесення постанови, що є також суттєвим документом адміністративної справи.
Заслухавши пояснення захисника-адвоката Сидор Ярослави Миколаївни на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними, що містяться у: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №679801 від 30.05.2026 з якого вбачається, що ОСОБА_1 30.05.2026 о 20 год 00 хв в с. Которини, вул. Шкільна, 2, Стрийського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями порушив, п. 2.5 ПДР, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП / а.с.3/;
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7286437 від 30.05.2026, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адмінстягнення за адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відтак дана постанова підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом /а.с.5/;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.05.2026, згідно з яким ОСОБА_1 було роз`яснено його право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та від проходження якого останній відмовився /а.с.6/;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився /а.с.7/;
- відеозаписом наявним в матеріалах справи, який підтверджує обставини викладені в протоколі серії ЕПР1 №679801 від 30.05.2026, зокрема факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом так і факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння /а.с.8/.
На відеозаписі з камер спостереження працівників поліції зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справах про адміністративні правопорушення.
Так, із оглянутого апеляційним судом відеозаписом події вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом (час 20:00:32 – 20:00:36), а саме факт керування зафіксовано екіпажем патрульної поліції із відео реєстратора службового автомобіля який їхав за автомобілем чорного кольору в якому перебував ОСОБА_1 . Також з даного відеозапису встановлено, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 визнає факт керування транспортним засобом, оскільки робить зауваження працівникам поліції, що останні спочатку вказали відїхати, а тепер вимагають посвідчення водія (час 20:02:29-20:02:34), а пояснення останнього, що він не керував транспортним засобом суд розцінює лише як так, що надані для уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає необґрунтованими твердження сторони захисту, про те, що ОСОБА_1 , сидів з товаришем у своєму автомобілі по вулиці Шкільній, 2 у селі Которини Стрийського району Львівської області біля будинку свого товариша, оскільки захисником не надано доказів, що житловий будинок за адресою: вул.. Шкільній, 2 у селі Которини Стрийського району Львівської області належить ОСОБА_2 , явку даного свідка в судове засідання не забезпечено та клопотання про виклик даного свідка суддею залишено без розгляду за клопотанням захисника.
Також із оглянутого відеозапису встановлено, що працівники патрульної поліції роз`яснили права і правові наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Отже апеляційні доводи у цій частині т акає є надуманими та голослівними.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
При апеляційному розгляді не встановлено з боку інспектора патрульної поліції порушень вимог КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та його винуватості, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Сидор Ярослави Миколаївни – залишити без задоволення.
Постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 15 липня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА