Справа № 346/2377/26
Провадження № 2/346/2423/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
26 серпня 2026 р. | м. Коломия   Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Калинюка О. П., 
з участю секретаря Слободян А.Р., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
в обґрунтування своїх вимог сторона позивача зазначає, що 27.01.2022 року між сторонами було укладено кредитний договір № 27.01.2022-100001556. Відповідно до умов цього договору позичальнику надано кредит у розмірі 6 000 грн 00 коп. строком на 14 днів (до 09.02.2022 року). 
Позивач свої зобов’язання за цим кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами кредитного договору . Однак відповідач належним чином взяті на себе зобов’язання за договором не виконав, у зв`язку із чим виникла заборгованість, загальний розмір якої станом на 22.04.2026 року позивачем визначено в сумі 10 200 грн 00 коп., з яких: 
?6 000 грн 00 коп. — заборгованість за тілом кредиту (основний борг); 
?4 200 грн 00 коп. — заборгованість за нарахованими відсотками. 
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення коштів не виконав, позивач просить стягнути з нього зазначену заборгованість за вказаним кредитним договором та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662 грн 40 коп. 
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.05.2026 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без виклику сторін.
18.05.2026 року відповідач пода відзив на позовну заяву, в якому вказав, що він не отримував повного і детального розрахунку спірної заборгованості. Відповідач також просить зменшити розмір штрафних санкцій та інших нарахувань (а.с.66). 
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 27.01.2022 року між сторонами в електронній формі укладено кредитний договір № 27.01.2022-100001556. 
За умовами вказаного договору позивач як кредитодавець зобов’язується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (п. 3.1 договору). Кредитний договір складається з електронних документів, які містять всі його істотні умови: пропозиція про укладення кредитного договору (оферта); заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого в смс-повідомленні на номер телефону. 
Згідно з умовами кредитного договору, відповідачу надано фінансовий кредит у розмірі 6 000 грн 00 коп. за фіксованою незмінною процентною ставкою "Економ" у розмірі 2% за один день користування кредитом (яка застосовується протягом первинного періоду та періоду "Економ") та ставкою "Стандарт" у розмірі 3% за один день користування. Строк, на який надається кредит, становить 14 днів з дати його надання. Продовження строку кредитування договором не передбачена. Відповідач пройшов процедуру електронної ідентифікації через Систему BankID Національного банку України та підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору, підписавши її електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, надісланим на його фінансовий номер телефону 0932243126. 
Того ж дня, 27.01.2022 року, позивач перерахував на банківську картку відповідача грошові кошти в сумі 6 000 грн 00 коп., що підтверджується квитанцією про видачу коштів. 
Згідно з даними розрахунку заборгованості за кредитним договором № 27.01.2022-100001556, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 22.04.2026 року становить 10 200 грн 00 коп., з яких: 6 000 грн 00 коп. — основний борг (тіло кредиту); 4 200 грн 00 коп. — заборгованість за відсотками. 
Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом . Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту. 
Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) . Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач не виконав умов вищевказаного договору. 
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір — це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 
Згідно зі статтею 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію укласти електронний договір. Це повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 07.10.2020 року у справі № 127/33824/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18 та ін. 
Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України «Про платіжні послуги», фінансові установи мають право на провадження діяльності з надання фінансових платіжних послуг після отримання ліцензії. Оскільки ТОВ «Споживчий центр» має статус фінансової установи, яка здійснює діяльність з надання коштів у позику без відкриття банківського рахунку, наданий суду розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості. 
Отже, між сторонами вказаного кредитного договору було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, і правочин оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора. Крім того, стороною позивача доведено факт перерахування грошових коштів у розмірі 6 000 грн 00 коп. на картку відповідача. 
Судом встановлено, що доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, доказів на спростування отримання та користування кредитними коштами чи спростування розрахунку боргу не подав. На час ухвалення рішення заборгованість добровільно не погашена, а тому позов підлягає повному задоволенню.
Судом також встановлено, що стороною позивача за подання позову сплачено судовий збір в розмірі 2 662 грн 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № СЦ00102135 від 05.05.2026 року. Зазначені судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. 
На підставі ст. ст. 11, 207, 509, 525, 526, 530, 534, 536, 610, 612, 625, 629, 1046-1049, 1054, 1056-1 ЦК України та керуючись ст. ст. 1-18, 19, 76-81, 89, 95, 141, 246, 247, 263, 274-279, 280, 352-355 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ:
позов задовольнити. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського 133А, код ЄДРПОУ: 37356833, поточний рахунок IBAN: НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором від 27.01.2022 року № 27.01.2022-100001556 в загальному розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, визначену станом на 22.04.2026 року. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського 133А, код ЄДРПОУ: 37356833). 
Апеляційна скарга на рішення може бути подана особами, які беруть участь у справі, до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: | Калинюк О. П.