РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року | справа № 580/8676/26
| м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Гайдаш В.А.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі – відповідач), в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003 із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2023, 2024 та 2025 роки, починаючи з 11.03.2026; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003 із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2023, 2024 та 2025 роки, починаючи з 11.03.2026 з видатків бюджету Пенсійного фонду України на виплату пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у загальному порядку, встановленому цим Законом, а не з видатків на погашення заборгованості з виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) на виконання ретроспективних судових рішень та видатків на виплату пенсій у солідарній системі, перерахованих на виконання рішень суду. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при призначенні йому пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV для визначення розміру пенсії за віком відповідачем було застосовано показник середньої заробітної плати в розмірі 9992,40 грн (3764,40 грн - осучаснена (проіндексована) на 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796 х 1,115 х 1,121 відсотка).
Ухвалою суду від 13.08.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши, що згідно з документами пенсійної справи ОСОБА_1 із 04.04.2018 призначено пенсію за вислугу років, розмір якої обчислено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058). З поданої заяви від 11.03.2026 за № 1711 ОСОБА_1 із 11.03.2026 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058. При розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 для обчислення коефіцієнта заробітної плати застосовано показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з урахуванням індексації — 9992,40 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796 х 1,115 х 1,121). Оскільки позивачеві вже було призначено пенсію за вислугою років , то вона не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону № 1058-IV, в тому числі із застосуванням нового показника середньої зарплати, що передує року звернення із заявою про призначення пенсії за віком. Враховуючи вищевикладене, у Головного управління відсутні підстави для призначення і виплати позивачу пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2023-2025 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії. 
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.
ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській та з 04.04.2018 отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 11.03.2026 переведений на пенсію за віком відповідно до «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Для обчислення розміру пенсії позивача при її призначенні відповідачем було застосовано показник середньої заробітної плати в розмірі 9992,40 грн (3764,40 грн - осучаснена (проіндексована) на 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796 х 1,115 х 1,121 відсотка).
Представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом про перерахунок (індексації) та виплатити йому пенсію згідно із Законом №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2023- 2025 роки у розмірі 17 482,87. 
За результатами розгляду адвокатського запиту представника позивача відповідач надіслав лист від 23.06.2026 №2300-0306-8/48493, в якому повідомив, що при розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 для обчислення коефіцієнта заробітної плати застосовано показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з урахуванням індексації — 9992,40 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 x 1,11 x 1,14 x 1,197 x 1,0796 x 1,115 x 1,121). Розмір пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону №1058 з 11.03.2026 становить 6395,69 грн. 6395,69 грн розмір пенсії за віком, обчислений з урахуванням стажу та заробітку згідно зі статтею 27 Закону № 1058 (9992,40 грн (середня заробітна плата в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020-2022 роки) ? 2,20079 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати) х 0,29083 (індивідуальний коефіцієнт страхового стажу).
Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся в суд з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, який набрав чинності з 01 січня 2004 року.
Статтею 1 Закону №1058-IV встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Частиною першою статті 9 Закон № 1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
У свою чергу, частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами пенсійного фонду України.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Предметом спору у даній адміністративній справі є встановлення правомірності відмови пенсійного органу у застосуванні показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передували року звернення за призначенням нового виду пенсії за віком, відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Матеріалами справи підтверджується, що позивачу вперше була призначена пенсія за вислугу років (з 04.04.2018 ) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".
З 11.03.2026 позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Суд зазначає, що Верховний Суд у подібних правовідносинах неодноразово висловлював правову позицію щодо того, що у випадку, якщо особа, яка вже отримує пенсію за одним законом, виявила бажання отримувати пенсію, право на яку визначене іншим законом, то має місце саме призначення пенсії, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно із частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №127/7522/17, від 18 серпня 2020 року у справі №263/6611/17.
Таким чином, на переконання суду, у даному випадку має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком.
Суд зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленій зокрема у постановах від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а, від 14 лютого 2018 року по справі №465/5246/17, від 23 жовтня 2018 у справі № 334/2653/17, від 13 грудня 2018 у справі №185/860/17, від 06 лютого 2019 року у справі №333/1856/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №876/5312/17, якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом № 1058-IV.
Пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" призначена позивачу вперше з 11.03.2026, тому для розрахунку призначення нових пенсій в 2026 році застосовується показник середньої заробітної плати по Україні за три попередні роки, тобто за 2023-2025 роки.
Так, суд дійшов висновку, що належним та достатнім способом є визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003 із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2023, 2024 та 2025 роки, починаючи з 11.03.2026 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003 із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2023, 2024 та 2025 роки, починаючи з 11.03.2026, з урахуванням раніше виплачених сум.
Щодо позовної вимоги здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1 у повному обсязі з видатків бюджету Пенсійного фонду України на виплату пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у загальному порядку, встановленому цим Законом, а не з видатків на погашення заборгованості з виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) на виконання ретроспективних судових рішень та видатків на виплату пенсій у солідарній системі, перерахованих на виконання рішень суду, то суд зазначає, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2026, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2026, у справі № 320/51895/25 було визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень».
Крім того, суд зазначає, що вказаною постановою Кабінету Міністрів України не було визначено нових умов для перерахунку пенсій, а встановлено порядок виплати пенсій, які перераховані на виконання судових рішень.
Разом з тим, суд звертає увагу, що судове рішення у даній справі не набрало законної сили, як наслідок, відповідачем не проведено відповідний перерахунок пенсії на виконання судового рішення, а тому судом в межах даної справи не встановлено порушення прав позивача щодо виплати пенсії на виконання судового рішення.
Таким чином, враховуючи, що оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003 із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2023, 2024 та 2025 роки, починаючи з 11.03.2026. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Смілянська, будинок 23 ЄДРПОУ 21366538 ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до статті 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003 із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2023, 2024 та 2025 роки, починаючи з 11.03.2026, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська 23, м. Черкаси, 18001, код ЄДРПОУ 21366538) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 532 (п`ятсот тридцять дві) грн 48 коп.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Суддя | Віталіна ГАЙДАШ