Справа №491/805/26
Провадження № 2-о/491/35/26
РІШЕННЯ
іменем України
24 серпня 2026 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі головуючого судді - Желяскова О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Білоус А.В.,
учасників справи: заявника - ОСОБА_1 ,
представника заявника - адвоката Юраш І.О.,
заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьїв Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Ананьївська міська рада,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Ананьївського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту родинних відносин зі своїм двоюрідним дідом ОСОБА_3 .
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , відносно якого заявник є спадкоємцем 5-ої черги спадкування за законом (двоюрідною онукою). На день своєї смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, на житловий будинок з присадибною земельною ділянкою, котрі розташовані за вище зазначеною адресою. Заповіту ОСОБА_3 не залишив. Єдиний спадкоємець за законом першої черги, а саме син спадкодавця ОСОБА_4 , котрий проживає в Канаді, від спадщини відмовився. Як спадкоємець за законом, заявник звернулася до Ананьївської державної нотаріальної контори з приводу належного оформлення спадщини, внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу за №212/2024, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини з причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, та рекомендовано звернутись до суду. Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 20 січня 2026 року у справі № 491/297/25 визнано причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначено заявнику додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В послідуючому, заявник знову звернулася до Ананьївської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що не надано документів, які б могли підтвердити родинні відносини між спадкодавцем ОСОБА_3 та спадкоємцем ОСОБА_1 (заявником). На даний час неможливо прослідкувати родинну лінію між заявником та двоюрідним дідом, оскільки відсутній актовий запис про народження бабусі заявника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а свідоцтво про її народження пошкоджено та відсутня його частина, яка містить відомості про народжену дитину, через що неможливо встановити належність його саме бабусі ОСОБА_6 . Заявник зазначає, що встановлення факту родинних відносин, що вона є двоюрідною онукою ОСОБА_3 , необхідне для належного переоформлення спадкового майна. Встановлення факту родинних відносин із ОСОБА_3 , має для заявника юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість отримання спадкового майна у вигляді житлового будинку. Встановлення даного факту родинних відносин в позасудовому порядку неможливе.
Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 27 липня 2026 року відкрито провадження у вищевказаній справі, призначено судове засідання та за клопотанням заявника у Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області витребувано копію спадкової справи № 212/2024, заведеної 25 вересня 2024 року на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1  (а.с.60-61).
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник – адвокат Юраш І.О., повноваження якої посвідчуються ордером на надання правничої допомоги серії ВН № 1746102 від 17 липня 2026 року (а.с.49), заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити. 
Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що померлий ОСОБА_3 є їх із заявником дідом. Вони разом із заявником ходили до діда, разом поховали його. Рідний син діда відмовився від спадщини, заінтересована особа також не проти щодо оформлення заявником спадщини, що залишилася після смерті діда.
Представник заінтересованої особи Ананьївської міської ради в судове засідання не прибув. Про дату, час та місце розгляду повідомлений у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України. Це підтверджує довідка про доставку електронного документу (а.с.65). Водночас, 29 липня 2026 року через підсистему «Електронний суд» представник Ради, в особі її Голови, Тищенко Ю.С. надав клопотання, в якому просить здійснити розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, розгляд заяви залишає на розсуд суду та просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Одночасно представник зазначає, що права та обов`язки осіб, які беруть участь у цивільному судочинстві відомі та зрозумілі. Інших заяв, клопотань, відводів не має (а.с.66).
Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила суду, що з заявником є троюрідними сестрами. З померлим ОСОБА_3 не дуже була знайома, він більше спілкувався з матір`ю свідка. Свідок підтвердила, що заявник та присутня заінтересована особа ОСОБА_2 є її ріднею.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
В частині першій статті 4 ЦПК України закріплено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Згідно з частиною другою статті 19, частиною першою статті 293 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у тому числі в порядку окремого провадження.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб (постанова Верховного Суду від 17 червня 2024 року в справі № 753/21178/21 (провадження № 61-15630св23)).
В постанові від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду сформувала такий висновок: «В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».
Аналогічними критеріями керувалась Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18 січня 2024 року в справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23).
В пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17.
Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.
В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17, зазначено, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.
В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, тощо.
В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 273 ЦПК України (натепер п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦПК України в рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
З матеріалів справи вбачається, що заявник звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом, але останньою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутнє документальне підтвердження родинних відносин між нею та спадкодавцем ОСОБА_3 . У зв`язку з чим заявник вважає свої спадкові права порушеними, оскільки вона позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно.
Судом встановлено, що згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 15 березня 1998 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, заявник іменується як: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с.Новогеоргіївка Ананьївського району Одеської області (а.с.6).
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 82 років помер двоюрідний дід заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 27 квітня 2021 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.9).
Поряд з цим встановлено, що громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінив прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », про що свідчить копія свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 , виданого 07 червня 2019 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.12).
Листом від 20 червня 2024 року за вихідним № 04/36/1505 Ананьївською міською радою повідомлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.79).
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 04 грудня 1974 року виконавчим комітетом Новогеоргіївської сільської ради Ананьївського району Одеської області, встановлено, що матір`ю дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (заявника) є « ОСОБА_12 (мовою оригіналу), українка (а.с.20).
Рішенням народного суду Ананьївського району Одеської області від 19 грудня 1986 року у справі № 2-260 1986р. шлюб, зареєстрований 23 березня 1974 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (дошлюбне прізвище ОСОБА_15 ) розірвано (а.с.17).
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого повторно 04 липня 1972 року виконавчим комітетом Новогеоргіївської сільської ради Ананьївського району Одеської області, встановлено, що матір`ю дитини ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (матері заявника) є « ОСОБА_17 (мовою оригіналу), українка (а.с.19).
Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 , виданого 03 червня 1965 року Відділом запису актів громадянського стану м. Ананьїв, ОСОБА_6 , 1924 року народження, (баба заявника) уклала шлюб з громадянином ОСОБА_18 , 1917 року народження, після укладення шлюбу взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_15 » (а.с.22).
З копії частково пошкодженого свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , вданого повторно виконавчим комітетом Новогеоргіївської сільської ради Ананьївського району Одеської області, встановлено, що батьком дитини « ОСОБА_19 , июня 1924» (мовою оригіналу) (баби заявника) записано « ОСОБА_20 » (мовою оригіналу), українець (а.с.18).
За повідомленням Державного архіву Одеської області книги реєстрації актів цивільного стану про народження с. Новогеоргівка Анньївського району Одеської області за 1924 рік на зберігання до Державного архіву Одеської області не надходили і вважаються втраченими у період окупації та воєнних дій 1941-1944 років. У зв`язку з чим надати інформацію про народження ОСОБА_6 не є можливим (а.с.95).
В матеріалах справи міститься копія паспорту серії НОМЕР_8 , виданого 25 червня 1996 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, на ім`я ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Новогеоргіївка Ананьївського району Одеської області (а.с.14).
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 , виданого 14 січня 2011 року виконавчим комітетом Жеребкіської сільської ради Ананьївського району Одеської області, ОСОБА_21 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.13).
З копії запису акта про народження № 1 з книги реєстрації актів цивільного стану про народження с. Новогеоргіївка Ананьївського району Одеської області за 1939 рік батьком дитини « ОСОБА_22 » (мовою оригіналу), ІНФОРМАЦІЯ_3 , (спадкодавця) записано « ОСОБА_20 (мовою оригіналу), українець (а.с.97-98).
В матеріалах справи також міститься копія свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_10 , виданого 14 травня 1994 року виконавчим комітетом Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, згідно якого заявник уклала шлюб з громадянином ОСОБА_23 , після укладення шлюбу взяла прізвище чоловік « ОСОБА_24 » (а.с.24).
Судом було досліджено матеріали спадкової справи № 212/2024, заведеної на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлено, зокрема, що спадкова справа заведена на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від імені заявника – двоюрідної онуки спадкодавця (а.с.71).
Відомості про інших осіб, які звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття/відмову від прийняття спадщини, яким видано свідоцтва про право на спадщину, матеріали спадкової справи не містять (а.с.70-89).
Крім того, з заяви, завіреної 02 червня 2021 року нотаріусом провінції острів Принца Едварда, Канада, встановлено, що ОСОБА_25 відмовився від належної йому частини спадкового майна, яке залишилося після смерті його батька – ОСОБА_26 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь племінниць ОСОБА_1 (заявника) та ОСОБА_2 (заінтересованої особи) (а.с.26).
З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, сформованого 06 червня 2024 року за № 00045393668, вбачається, що державна реєстрація смерті ОСОБА_3 проведена за заявою заявника ОСОБА_1 (а.с.75 зворотний). 
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Положення статті 315 ЦПК України свідчать про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
Заявник просить встановити факт родинних відносин між нею та його двоюрідним дідом ОСОБА_3 , так як він безпосередньо породжує юридичні наслідки, а саме право заявника на спадщину в порядку спадкування за законом.
Враховуючи встановленні обставини справи, а також те, що встановлення факту родинних відносин заявника зі спадкодавцем має юридичне значення для неї - вирішення питання щодо переоформлення спадкового майна після смерті спадкодавця, в іншому порядку встановити встановлення даного факту заявник не має змоги, встановлення даного факту не порушує прав інших осіб, а тому виходячи із наданих доказів, суд вважає що заявлені вимоги щодо встановлення факту родинних відносин між заявником та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають задоволенню як законні, обґрунтовані та доведені заявником.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі викладеного, керуючись статтями 76-81, 89, 141, 264, 294, 315 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
 
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Ананьївська міська рада, - задовольнити.
Вважати встановленим факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Новогеоргіївка Ананьївського району Одеської області, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводився двоюрідним дідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; уродженка с. Новогеоргіївка Ананьївського району Одеської області; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 15 березня 1998 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_11 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до підпункту 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.
Відомості про учасників справи на виконання пункту 4 частини п`ятої статті 265 ЦПК України:
заявник:         представник заявника - адвокат: | Матвієнко Олена Миколаївна, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_11  ОСОБА_27 , адреса розташування робочого місця: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_12
заінтересовані особи: | ОСОБА_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_13  Ананьївська міська рада, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04056807; місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 66401, Одеська область, Подільський район, м. Ананьїв, вул. Незалежності, буд. 51

Копію рішення суду вручити/надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 272 ЦПК України.
Повний текст рішення суду складено 27 серпня 2026 року.

Суддя          О.О. Желясков

Рішення суду набрало законної сили «______» _____________________20_____ року.
Оригінал рішення суду знаходиться в матеріалах цивільної справи № 491/805/26 Ананьївського районного суду Одеської області.