ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

31 серпня 2026 року | м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/3167/25
Головуючий у першій інстанції - Сороколіт Є. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1581/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючого-судді Разгуляєвої О. В.,
суддів Любчика О. В., Стельмаха А. П.,
із секретарем Мисник С. В., 
учасники справи:
позивач Бахмацька міська рада Ніжинського району Чернігівської області в інтересах дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
відповідач ОСОБА_4 ,
прокурор Сидоренко Ю. К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02 квітня 2026 року у справі за позовом Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області в інтересах дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

У С Т А Н О В И В :
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2025 року Бахмацька міська рада Ніжинського району Чернігівської області в інтересах дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування посилались на те, що відповідач є матір`ю неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та не піклується про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дітей, не займається їх вихованням та не здійснює їх утримання, а також зловживає алкогольними напоями, неодноразово визнавалась винною у вчиненні адміністративних правопорушень за ухилення від виконання батьківських обов`язків. 
Вказує, що діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 були влаштовані 30.10.2025 до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_5 строком на два місяці, з метою подолання матір`ю та дітьми складних життєвих обставин, а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язувалась проживати вдома разом із відповідачем.
На переконання позивача, вживання алкогольних напоїв відповідачем впливає негативно на ОСОБА_1 , що в свою чергу проявляється у негативній поведінці дитини і між ними відсутні близькі та довірливі відносини, які мати не намагається налагодити.
За доводами позову, згідно повідомлення КНП "Бахмацький міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Бахмацької міської ради Чернігівської області від 12.01.2024 діти в 2023 році хворіли на коросту та інфекційні хвороби, що свідчить про недотримання правил особистої гігієни та санітарно-гігієнічних норм проживання. 
Крім того, як зазначає позивач, відповідно до додаткового пояснення представника органу, якому законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, що 06.01.2026 ОСОБА_1 було знайдено працівниками поліції за адресою: АДРЕСА_1 без батьківського піклування, в занедбаному холодному будинку, в брудному одязі й такому, що не відповідає її віку, в будинку відсутні продукти харчування, а відповідач на телефонні дзвінки не відповідала, у зв`язку з чим чергу дитина була передана до сім`ї патронатного вихователя.
Також позивач посилається, що відповідач неодноразово попереджалася про можливість позбавлення її батьківських прав, на які остання не реагувала і заходи подолання складних життєвих обставин не виконує, тому позивач вважає, що ОСОБА_4 не виконує свого обов`язку щодо утримання та виховання дітей, свідомо та систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків, нехтує своїми обов`язками щодо виховання та утримання дітей, їх забезпечення, наражає дітей на небезпеку. Тому на засіданні Крмісії прийнято висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно дітей.
Посилаючись на положення ст. 164, 165, 166, 182, 183 СК України, ст. 56 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», у позові Бахмацька міська рада Ніжинського району Чернігівської області просила позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_4 на користь осіб чи закладу, в якому будуть перебувати діти, аліменти на утримання дітей та видати судових наказ про їх стягнення у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення
Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02.04.2026 в задоволенні позову Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, відмовлено.
Попереджено ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Покладено на орган опіки та піклування Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області контроль за виконання ОСОБА_4 батьківських обов`язків щодо своїх дітей - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Враховуючи, що відповідач сама походить з сім`ї, у якій не отримала достатнього батьківського піклування, пережила складну трагічну історію і все ж намагається в силу свого розуміння продовжувати бути матір`ю для власних дітей та з урахуванням того, що не було встановлено, що мати є байдужою до долі своїх дітей, категорично не відповідає вимогам, необхідним для виховання дітей, або що вона коли-небудь заподіювала шкоду своїм дітям чи становить безпосередню загрозу для здоров`я та розвитку дітей, або що спілкування із нею може порушити відповідні права дітей, суд першої інстанції на підставі оданих доказів та в межах заявлених вимог дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
При ухваленні рішення судом першої інстанції враховано правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 30.05.2018 у справі № 553/2563/15-ц, від 13.03.2019 у справі № 631/2406/15-ц та практику Європейського суду з прав людини.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з вказаним рішенням суду, голова Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області Шимко П. М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02.04.2026 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
За доводами апеляційної скарги судом першої інстанції під час його прийняття неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального, а тому воно підлягає скасуванню.
В обґрунтування заявник посилається, що судом не було встановлено, що мати є байдужою до долі своїх дітей, категорично не відповідає вимогам, необхідним для виховання дітей, або що вона коли-небуть заподіювала шкоду своїм дітям чи становить безпосередню загрозу для здоров`я та розвитку дітей, або що спілкування із нею може порушити відповідні права дітей.
Вказує, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки: діти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувають на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, в службі у справах дітей Бахмацької міської ради з 26.02.2021 (із створення служби у справах дітей Бахмацької міської ради) і до цього з 2018 року ОСОБА_1 та з 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 перебували на відповідному обліку в службі у справах дітей Бахмацької районної державної адміністрації.
Як зазначає заявник, сім`я ОСОБА_4 перебувала на обліку сімей, які опинились у складних життєвих обставинах, в Бахмацькому районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків, а після ліквідації даного центру сім`я ОСОБА_4 є отримувачем послуг КУ «Центр надання соціальних послуг» Бахмацької міської ради. Фахівцем із соціальної роботи з матір`ю постійно проводились бесіди щодо ведення здорового способу життя, зміну агресивної моделі поведінки з дітьми на дружню та люблячу, створення оптимальних умов для життєдіяльності дітей, недопущення залишення дітей на тривалий час, а також проводились бесіди з дітьми щодо обов`язкового відвідування навчального закладу, недопущення залишення постійного місця проживання.
Також заявник посилається, що до ОСОБА_4 неодноразово вживались заходи громадського впливу, стан виконання нею батьківських обов`язків неодноразово розглядався на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Бахмацької міської ради, неодноразово розроблялись заходи з подолання складних життєвих обставин.
За доводами скарги, судом не враховано те, що ОСОБА_4 неодноразово визнавалась винною у вчиненні адміністративних правопорушень за ухилення від виконання батьківських обов`язків, що підтверджується постановами Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26.04.2023 єдиний унікальний номер 728/680/23, від 25.09.2024 єдиний унікальний номер 728/1985/24, від 16.09.2025 єдиний унікальний номер 728/2301/25, а постановою від 16.09.2025 ОСОБА_4 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП (була завдана шкода психічному здоров`ю доньці ОСОБА_1 ). 
Крім того, як стверджує заявник, після подання позовної заяви до суду ОСОБА_4 двічі визнавалась винною у вчиненні адміністративних правопорушень за ухилення від виконання батьківських обов`язків, що підтверджується постановами Бахмацького районного суду Чернігівської області від 13.01.2026 єдиний унікальний номер 728/2753/25 та від 25.02.2026 єдиний унікальний номер 728/128/26, а також неналежне виконання родиною Самохіних батьківських обов`язків розглядалось на засіданні виконавчого комітету Курінської сільської ради, про що свідчить рішення № 20 від 11.04.2018.
Тому заявник вважає, що ОСОБА_4 не має наміру змінювати своє відношення до дітей, змінювати свою поведінку у кращу сторону не бажає, нехтує належним виконанням своїх батьківських обов`язків уже протягом тривалого часу, а саме протягом семи років. Зазначене також підтверджується і тим, що після оголошення рішення ОСОБА_4 жодного разу не прийшла до служби у справах дітей Бахмацької міської ради, не поцікавилась порядком повернення дітей від сім`ї патронатного вихователя, з Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей, а при відвідуванні помешкання 06.05.2026 за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено незадовільні умови для проживання, що свідчить про небажання ОСОБА_4 щось змінювати.

Рух справи в апеляційному суді
На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив від ОСОБА_4 до апеляційного суду не надходив.
Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Поштова кореспонденція (судові повістки), неодноразово направлені на зареєстровану адресу проживання ОСОБА_4 , що підтверджується відповіддю відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області (а.с. 206) та на останню відому адресу проживання, повернулась до апеляційного суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній» (а.с. 209, 210, 245-247, 248-250), що згідно положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням учасника справи.
Крім того, апеляційний суд враховує, що поштова кореспонденція, зокрема ухвала про відкриття апеляційного провадження, направлена за зареєстрованою адресою проживання ОСОБА_4 та останньою відомою адресою прожвання, були нею отримані, що підтверджується зворотніми повідомленнями (а.с. 194, 195).

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції
Судом встановлено, що батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 (а.с. 13,14,15).
Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 10.10.2019 у справі № 728/842/19 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17-22).
Згідно з копією витягу з наказу Служби у справах дітей Бахмацької міської ради Чернігівської області від 26.02.2021 № 3, взяті на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах та проживають на території Бахмацької територіальної громади, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взята на облік 14.05.2018 (сексуальне насильство), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взята на облік 29.03.2019 (психологічне насильство), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , взята на обік 29.03.2019 (психологічне насильство) (а.с. 23).
Відповідно до наказу Служби у справах дітей Бахмацької міської ради Чернігівської області від 22.07.2021 № 27 змінено підставу знаходження на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, дітям ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з такої, які постраждали від психологічного насильства в сім`ї, на таку, батьки яких ухиляються від виконання своїх обов`язків (а.с. 24).
Судом також встановлено, що ОСОБА_4 протягом 2023-2025 років притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується постановами суду від 26.04.2023 у справі № 728/680/23, від 25.09.2024 у справі № 728/1985/24 та від 16.09.2025 у справі № 728/2301/25 (а.с. 25-27).
З актів обстеження умов проживання, що здійснювалося протягом 2022-2025 років, акту оцінки потреб сім`ї та висновків оцінки потреб сім`ї, які проводилися із 28.10.2022 по 07.11.2022, убачається, що мати - ОСОБА_4 , зловживає алкогольними напоями, ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своїх неповнолітніх дітей, не співпрацює із фахівцем із соціальної роботи, а також дирекцією школи, на зауваження не реагує. Діти проживають в неналежних умовах в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де відсутнє пічне опалення, водопостачання та водовідведення. Також порушені санітарно-гігієнічні норми проживання дітей в цьому будинку. Під час відвідування сім`ї соціальними працівниками мати неодноразово перебувала у стані алкогольного сп`яніння, дуже часто не ночувала вдома по декілька днів. Зі слів доньок вона веде аморальний спосіб життя, не цікавиться їх навчанням, колом їх оточення та де і як вони проводили вільний час (а.с. 28-38).
Згідно повідомлення директора КЗ "Борзнянський ліцей" Чернігівської обласної ради від 11.11.2022 вих. № 01-18/455, що 11.11.2022 до закладу на цілодобове перебування наказом директора були зараховані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають у АДРЕСА_2 (а.с. 39).
Відповідно до повідомлення директора КЗ "Комарівська гімназія" Чернігівської обласної ради від 13.12.2023 вих.№ 625 відповідно до наказу № 15 від 13.12.2023 "Про зарахування на цілодобове перебування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 " до закладу на цілодобове перебування були зараховані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають у АДРЕСА_2 (а.с. 40).
За повідомленням директора КЗ "Комарівська гімназія" Чернігівської обласної ради від 02.09.2024 вих.№ 360 відповідно до наказу № 8 від 02.09.2024 "Про зарахування на цілодобове перебування" до закладу на цілодобове перебування були зараховані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають у АДРЕСА_2 (а.с. 41).
За матеріалами справи, під час засідань комісії з питань захисту прав дітей ситуація у сім`ї Відповідача неодноразово обговорювалася і ОСОБА_4 надавалися як рекомендації та відповідна допомога, так остання попереджалася про відповідальність за неналежне виховання дітей, про що свідчать витяги з протоколів засідання за 2022-2025 роки (а.с. 42-48).
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , були влаштовані до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зі строком перебування з 30.10.2025 по 29.12.2025, що підтверджується копією рішення виконавчого комітету Сосницької селищної ради від 31.10.2025 № 465 (а.с. 56).
Відповідно до копій характеристик ОСОБА_1 , які видані навчальними закладами, остання характеризується посередньо, потребує постійного контролю з боку батьків, оскільки домашні завдання не завжди виконує, має не зосереджену увагу, відсутня мотивація до навчання. Характеризується емоційною нестійкістю, порушує правила поведінки (а.с. 63, 65, 67).
Згідно з наявними в матеріалах справи копіями характеристик ОСОБА_2 , які видані навчальними закладами, остання характеризується посередньо, має достатні здібності, але не користується ними у повному обсязі. На уроках уважна, але часто не виконує домашні завдання. Поводить себе сором`язливо та скромно, однак часто піддається негативному впливу старшої сестри і її подруг. Шкільним приладдям забезпечена мінімально (а.с. 64, 66, 69).
Згідно з копіями характеристик ОСОБА_3 , які видані навчальними закладами, остання характеризується добре, навчальні досягнення середнього та достатнього рівня, навчання дається їй легко, але періодичні пропуски занять призвели до навчальних втрат. Часто має неохайний зовнішній вигляд, хоча робочі зошити веде акуратно. З однокласниками та вчителями не конфліктує, спокійно реагує на зауваження, однак не завжди виконує отримані рекомендації (а.с. 64 зворот, 65 зворот, 68).
Як встановлено судом, діти на диспансерному обліку у закладах охорони здоров`я не перебувають, щеплені згідно з віком у повному обсязі, що підтверджується копією листа КНП "Бахмацький міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Бахмацької міської ради Чернігівської області від 28.11.2025 № 01-03/511 (а.с. 72).
Копією акту обстеження умов проживання від 06.01.2026 та актом проведення оцінки рівня безпеки дитини підтверджуються умови проживання ОСОБА_4 та дітей. Зокрема зазначено, що Відповідач працює у м. Києві без оформлення трудових відносин, нагляд іншими дорослими за дітьми фактично не здійснюється. Умови проживання дітей незадовільні, у будинку холодно та брудно, речі розкидані. Продуктами харчування дитина незабезпечена (а.с. 91-95).
Під час розгляду справи судом першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та заслухано думку неповнолітніх дітей, шляхом ознайомлення з їх письмовими поясненнями.

Позиція апеляційного суду
Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Пунктами 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосоване правове регулювання
Відмовляючи у задоволенні позову, враховуючи, що відповідач сама походить з сім`ї, у якій не отримала достатнього батьківського піклування, пережила складну трагічну історію і все ж намагається в силу свого розуміння продовжувати бути матір`ю для власних дітей та з урахуванням того, що не було встановлено, що мати є байдужою до долі своїх дітей, категорично не відповідає вимогам, необхідним для виховання дітей, або що вона коли-небудь заподіювала шкоду своїм дітям чи становить безпосередню загрозу для здоров`я та розвитку дітей, або що спілкування із нею може порушити відповідні права дітей, суд першої інстанції на підставі оданих доказів та в межах заявлених вимог дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Проте, апеляційний суд не може повныстю погодитись з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини).
Статтею 27 Конвенції про права дитини, передбачено, що Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом.
Згідно преамбули Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої Україною 03.08.2006, визначається важливість ролі батьків у захисті та підтримці прав і найвищих інтересів дітей, зважаючи на те, що Держави в разі необхідності мають також брати участь у такому захисті й у такій підтримці.
Під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган, серед іншого, визначає, чи має він достатньо інформації для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини, і в разі необхідності одержує додаткову інформацію, зокрема від суб`єктів батьківської відповідальності (п. а ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей).
Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися при вирішенні питань, що безпосередньо стосуються дитини з причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.
Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі шляхом застосування ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.
ЄСПЛ зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
За ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Частини 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошують, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Статтею 5 Сімейного кодексу України встановлено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.
Частинами 6-10 ст. 7 СК України передбачено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Згідно зі ст. 141, 150, 151, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.
Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ч. 1-3 ст. 157 СК України).
Аналогічні положення щодо виховання дітей та спілкування з їх батьками містяться у розділах 8, 11, 12, 15 ЗУ «Про охорону дитинства».
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Сімейним кодексом України визначено чіткий перелік підстав для позбавлення батьків батьківських прав щодо дітей і відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.
Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення у справі «Хант проти України»).
У справі «Мамчур проти України» Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06 зазначено, що відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.
У рішенні від 10.09.2019 у справі «Странд Лоббен та інші проти Норвегії» (заява № 37283/13) Європейський суд з прав людини підкреслював, що взаємна радість, яку діти та батьки отримують у суспільстві один від одного, є основним елементом сімейного життя, і заходи держав-відповідачів, що перешкоджають цьому, рівносильні втручанню у право, гарантоване статтею 8 Конвенції. У випадках, коли відповідні інтереси дитини суперечать інтересам батьків, стаття 8 Конвенції вимагає, щоб органи влади держав-відповідачів встановлювали справедливий баланс цих інтересів і при встановленні балансу особливе значення надавалося найкращим інтересам дитини, які в залежності від свого характеру та важливості можуть переважати інтереси батьків. Як правило, найкращі інтереси дитини вимагають, з одного боку, щоб зв`язки дитини з її сім`єю підтримувалися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною для життя та розвитку дитини, оскільки порушення сімейних зв`язків означає від`єднання дитини від її коріння. З цього слідує, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише за вкрай виняткових обставин і що має бути зроблено все для збереження особистих відносин та відновлення сім`ї.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, встановлені обставини справи та надані на їх підтвердження докази, беручи до уваги принцип «якнайкращих інтересів дитини», вирішуючи даний спір, колегія суддів виходить з наступного.
За загальним правилом, доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).
Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови від 18.02.2021 у справі № 645/920/19, від 07.02.2022 у справі № 759/3554/20, від 12.02.2024 у справі № 202/1931/22, від 18.03.2026 у справі № 466/12944/23).
Нормами ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Бахмацька міська рада в особі Органу опіки та піклування надала висновок від 03.12.2025 № 03-16/3559 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8-12).
Також органом опіки та піклування надано докази та ініційовано вирішення питання в суді з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей, їх соціального забезпечення, реалізації державних гарантій та виховання, лікування і розвитку відповідно до європейських стандартів.
Апеляційний суд зазначає, що висновок органу опіки та піклування є одним із доказів, який відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України суд оцінює у взаємному зв`язку з іншими доказами у справі.
Апеляційний суд погоджується з висновком Бахмацької міської ради як органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки матір порушує вимоги ст. 150 СК України та подальше перебування дітей в сім`ї було небезпечним, та загрожувало їх життю і здоров`ю.
Суд першої інстанції не надав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності і дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_4 такого крайнього, виключного і надзвичайного способу впливу, як позбавлення її батьківських прав відносно її дітей.
Так, матеріалами справи підтверджується, що відповідачка ОСОБА_4 починаючи з 2023 року неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання своїх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (постанови суду від 26.04.2023, 25.09.2024, 25.02.2025, 13.01.2026) (а.с. 25, 26, 156 зворот - 159, 159 зворот - 160).
Окрім того, ОСОБА_4 притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_1 , 2011 р.н. (постанова суду від 16.09.2025) (а.с. 27).
Матеріалам справи також підтверджуються факти перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння, агресивної поведінки щод дітей. 
Також апеляційний суд враховує, що заочним рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 10.10.2019 ОСОБА_6 (батька дітей) позбавлено батьківських прав відносно його малолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у зв`язку з вчиненням сексуального насильства щодо ОСОБА_1 та психологічне насильство над ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 17 -22).
У процесуальних документах, наданих позивачем та листах, складених уповноваженими органами, зазначалось, що мати ОСОБА_4 не приділяє належної уваги вихованню дітей, не піклується про них, не задовольняє їх потреби, зловживає алкогольними напоями, працює у м. Києві без оформлення трудових правовідносин, вдома не знаходиться, а діти перебувають без належного догляду під наглядом тітки ОСОБА_11 . 
З 26.02.2021 діти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 перебувають на обліку в Службі у справах дітей Бахмацької міської ради Чернігівської області як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах, що підтверджується витягом з наказу Служби у справах дітей Бахмацької міської ради Чернігівської області № 3 від 26.02.2021 (а.с. 23).
Наказом Служби у справах дітей Бахмацької міської ради Чернігівської області № 27 від 22.07.2021 змінено підставу знаходження на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, дитині ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з такої, яка постраждала від сексуального насильства в сім`ї, на таку, батьки якої ухиляються від виконання своїх обов`язків; змінено підставу знаходження на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, дітям ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з такої, які постраждали від психологічного насильства в сім`ї, на таку, батьки яких ухиляються від виконання своїх обов`язків (а.с. 24).
З актів обстеження умов проживання, що здійснювалося протягом 2022-2026 років, акту оцінки потреб сім`ї та висновків оцінки потреб сім`ї, які проводилися із 28.10.2022 по 07.11.2022, мати - ОСОБА_4 , зловживає алкогольними напоями, ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своїх неповнолітніх дітей, не співпрацює із фахівцем із соціальної роботи, а також дирекцією школи, на зауваження не реагує. Діти проживають в неналежних умовах в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де відсутнє пічне опалення, водопостачання та водовідведення. Також порушені санітарно-гігієнічні норми проживання дітей в цьому будинку (а.с. 28, 29, 30, 31, 32-38, 49, 50, 51, 52, 53, 55, 91).
Відповідно до повідомлення директора КЗ "Борзнянський ліцей" Чернігівської обласної ради від 11.11.2022 вих.№ 01-18/455 11.11.2022 до закладу на цілодобове перебування наказом директора були зараховані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають у АДРЕСА_2 (а.с. 39).
Згідно повідомлення директора КЗ "Комарівська гімназія" Чернігівської обласної ради від 13.12.2023 вих.№ 625, відповідно до наказу № 15 від 13.12.2023 "Про зарахування на цілодобове перебування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 " до закладу на цілодобове перебування були зараховані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають у АДРЕСА_2 (а.с. 40).
З повідомлення директора Комунального закладу "Комарівська гімназія" Чернігівської обласної ради від 02.09.2024 вих.№ 360 убачається, що відповідно до наказу № 8 від 02.09.2024 "Про зарахування на цілодобове перебування" до закладу на цілодобове перебування були зараховані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають у АДРЕСА_2 (а.с. 41).
Як встановлено судом та підтверджується матеріалам справи, упродовж 2025 року службою у справа дітей були складені акти обстеження умов проживання від 20.06.2025, 10.10.2025, 16.10.2025, 28.10.2025 (а.с. 51, 52, 53, 55), на підставі яких ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , були влаштовані до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зі строком перебування з 30.10.2025 по 29.12.2025, що підтверджується копією рішення виконавчого комітету Сосницької селищної ради від 31.10.2025 № 465 (а.с. 56).
З акту остеження умов проживання від 06.01.2026 убачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була знайдена у сторонніх людей та доставлена до служби справах дітей Бахмацької міської ради з метою вирішення питання влаштування дитини до сім`ї патронатного вихователя (а.с. 91).
В ході розгляду справи апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на цілодобовому перебуванні у Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей облдержадміністрації до 16.11.2026, а щодо дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , то їм продовжено термін перебування дітей у родині патронатного вихователя до 29.09.2026, що підтверджується листом Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 16.02.2026 та рішенням виконавчого комітету Сосницької селищної ради № 184 від 23.06.2026 (а.с. 212 зворот, 213).
Службою у справах дітей Бахмацької міської ради з ОСОБА_4 неодноразово проводились профілактичні бесіди, в ході яких вона була попереджена про відповідальність за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей та попереджено про можливість позбавлення її батьківських прав щодо дітей (а.с. 58-62). Так, на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при Бахмацькій міській раді 25.11.2022, 17.05.2023, 22.22.2023, 27.12.2023, 17.09.2024, 20.12.2024, 21.10.2025 ОСОБА_4 надавались терміни для налагодження житлово-побутових умов та позбавлення від алкогольної залежності та пройти відповідне лікування, вирішити питання працевлаштування, проте відповідачка на шлях виправлення не стала, поведінки, способу життя, та ставлення до виконання батьківських обов`язків щодо дітей не змінила.
Також в матеріалах справи містяться письмові пояснення дітей, які зазначали, що основним чинником, який впливає на поведінку відповідача та відношення до них, є зловживання матір`ю алкогольними напоями, а також зазначали про неналежне виконання ОСОБА_4 своїх батьківських обов`язків, проте заперечували проти позбавлення її батьківських прав та згодні перебувати в патронатній сім`ї допоки мати не виправить ситуацію та своє ставлення до них (а.с. 76, 77, 119, 135, 136).
Відповідно до копій характеристик ОСОБА_1 , які видані навчальними закладами, вога характеризується посередньо, потребує постійного контролю з боку батьків, оскільки домашні завдання не завжди виконує, має не зосереджену увагу, відсутня мотивація до навчання, характеризується емоційною нестійкістю, порушує правила поведінки (а.с. 63, 65, 67).
Згідно з копіями характеристик ОСОБА_2 , які видані навчальними закладами, вона характеризується посередньо, має достатні здібності, але не користується ними у повному обсязі. На уроках уважна, але часто не виконує домашні завдання. Поводить себе сором`язливо та скромно, часто піддається негативному впливу старшої сестри і її подруг. Шкільним приладдям забезпечена мінімально. Вдома її ніхто не контролює і не допомагає (а.с. 64, 66, 69).
Згідно з копіями характеристик ОСОБА_3 , які видані навчальними закладами, вона характеризується добре, навчальні досягнення середнього та достатнього рівня, навчання дається їй легко, але періодичні пропуски занять призвели до навчальних втрат. Часто має неохайний зовнішній вигляд, хоча робочі зошити веде акуратно. З однокласниками та вчителями не конфліктує, спокійно реагує на зауваження, не завжди виконує отримані рекомендації (а.с. 64 зворот, 65 зворот, 68).
Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд знаходить, що за час перебування дітей у навчальних закладах ОСОБА_4 належної уваги до навчання та виховання дітей не приділяла, участі у їх вихванні не приймала, не контролювала навчання.
Також апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_4 була притягнута до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`зків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 14.10.2025 пішла гуляти до м. Бахмач та повернулась додому наступного дня і не пояснила своє місцеперебування, що підтверджується постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 13.01.2026. Під час розгляду цієї справи судом було встановлено, що правопорушення ОСОБА_4 має ознаки повторності, оскільки у відповідності до постанови Бахмацького районного суду від 16.092025 її вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу (а.с. 156 зворот - 159).
Крім того, апеляційний суд виснує, що відповідачка ОСОБА_4 висновків не зробила, своєї поведінки та ставлення до батьківських обов`язків не змінила і після ухвалення судом першої інстанції рішення підтверджується актом обстеження умов проживання від 06.05.2026, яким встановлено, що матір`ю не створені умови для повернення дітей (а.с. 161 зворот - 162).
З матеріалів справи слідує, що відповідачка веде систематичний аморальний спосіб життя, постійно нехтує батьківськими обов`язками відносно малолітніх дітей, зловживає алкоголем, вчиняє адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим не в змозі здійснювати належний розвиток, догляд та піклування за дітьми, а також забезпечити їм безпечне, спокійне та стійке середовище. Діти знаходяться в патронатній сім`ї та реабілітаційному центрі, однак належних висновків відповідачка не зробила, своєї поведінки та ставлення до батьківських обов`язків не змінила і після ухвалення судом першої інстанції рішення.
Наявна ситуація у сім`ї дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та встановлені обставини, в яких перебувають діти, очевидно не відповідають жодному критерію якнайкращого забезпечення інтересів дітей, завдають їм психоемоційного дискомфорту та призводить до порушень емоційно-особистісної сфери.
Колегія суддів приходить до логічного висновку, що сім`я неповнолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є особливо непридатною та явно неблагополучною для останніх.
Враховуючи, що у матеріалах справи наявні беззаперечні та достатні докази, які свідчать, що ОСОБА_4 у порушення вимог статті 150 СК України свідомо не виконує обов`язки щодо виховання та розвитку дітей, нехтує потребами своїх дітей, порушує права дітей на належне батьківське виховання, а саме: тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, постійно залишає дітей самих без догляду та захисту, що негативно впливає на їх фізичний розвиток та психо-емоційний стан як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу та не створює умов для отримання ними освіти, а своєю негативною та моральною поведінкою показує поганий приклад і створює небезпеку для їх життя і здоров`я, апеляційний суд дійшов переконання, що висновок органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав відповідачки відповідає інтересам неповнолітніх дітей.
Відповідачка не довела зміну своєї поведінки щодо дітей, прагнення здійснювати належне піклування за ними, не спростувала, що свідомо нехтувала та продовжує нехтувати обов`язками матері щодо доньок, зокрема і після ухвалення рішення судом першої інстанції.
Наявна в матеріалах справи заява ОСОБА_4 про зобов`язання не зловживати спиртними напоями, належним чином виконувати батьківські обов`язки та офіційне працевлаштування (а.с. 57) не свідчить про її інтерес до дітей та реальне бажання змінити поведінку, враховуючи, що після ухвалення рішення судом першої інстанції у цій сравісвідношення до дітей і спосіб життя відповідачкою не змінено.
Апеляційний суд також виснує, що відсутні об`єктивні підстави, які б зумовлювали таку тривалу неналежну поведінку матері по відношенню до своїх дітей, тому інші заходи впливу на відповідачку окрім позбавлення її батьківських прав будуть недостатніми, а позбавлення її батьківських прав буде відповідати інтересам дітей.
Виходячи з наведеного вище, апеляційний суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог Бахмацької міської ради про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно доньок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у зв`язку із чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.
У той же час, колегія суддів вважає за доцільне роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до положень ст. 169 СК України мати, батько, які були позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.
Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.
Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини.
Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до положень ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
З огляду на вищевикладене, ураховуючи обов`язок батьків утримувати своїх дітей, у зв`язку з позбавленням ОСОБА_4 батьківських прав, апеляційний суд уважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , на користь осіб чи закладу, у якому будуть перебувати діти, у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття дітей, починаючи з 05.12.2025 (дата подання позову).
Оскільки на момент розгляду справи діти позбавлені батьківського піклування і триває процес їх влаштування, відповідно до ч. 3 ст. 193 СК України, якщо дитина перебуває у державному закладі або під опікою органу опіки, аліменти, присуджені з батьків, можуть бути перераховані на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України або на рахунок установи/опікуна, де дитина перебуває.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо дітей, не відповідають обставинам справи, наданим доказам та інтересам дітей, судом неправильно оцінено наданні сторонами докази та неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору тому рішення суду відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Розподіл судових витрат
Статтею 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст. 141 ЦПК України).
У зв`язку із задоволенням позовної заяви та апеляційної скарги, відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з ОСОБА_4 на корись держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 2 442,40грн за розгляд справи у суді першої інстанції та 2 906,88грн за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, 

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області задовольнити.
Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02 квітня 2026 року скасувати.
Позов Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області в інтересах дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо її дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути із ОСОБА_4 на користь осіб чи закладу, у якому будуть перебувати діти, аліменти на утримання дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дітей, починаючи з 05.12.2025.
Рішення, відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України, в частині стягнення аліментів в сумі платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 2 442,40грн судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції та 2 906,88грн за апеляційний розгляд справи.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 04.09.2026.

Головуючий О. В. Разгуляєва

Судді О. В. Любчик

А. П. Стельмах