Справа № 462/4788/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2026 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючого – судді Колодяжного С.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» 29.05.2026 року через систему «Електронний суд» звернулося в суд із позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 36467,09 грн. за Кредитним договором №22030000569187 від 08.02.2022 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08.02.2022 року між ТОВ «Банк Кредит Дніпро» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №22030000569187, відповідно до якого відповідач отримав кредит та зобов`язався його повернути в порядку та строки, визначені договором. В подальшому, 28.05.2025 року між ТОВ «Банк Кредит Дніпро» (первісний кредитор) та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу №28/05/25, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка складає 36467,09 грн., з яких 23074,63 грн. – заборгованість за тілом кредита, 0,46 грн. – заборгованість за процентами, 13392 – заборгованість за пенею. Посилаючись на викладене, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» просить суд стягнути із ОСОБА_1 вказану суму заборгованості за Кредитним договором №22030000569187 від 08.02.2022 року та понесені судові витрати у справі.
Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 03.06.2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 
Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Зі змісту ст.76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність – достатності.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що 08.02.2022 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №22030000569187 (а.с.74-76).
Відповідно до п.1.1 Кредитного договору банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачена цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановленому цим договором розмірах і строках та виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором.
Пунктом 1.2 договору визначено, що за цим договором банк надає клієнту грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 24800 грн. Строк 24 місяців; кінцева дата повернення кредиту – 08.02.2024 року; цільове призначення на споживчі потреби. Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості з 08.02.2022 року по 07.09.2022 року – 7% від суми кредиту, з 08.09.2022 року по 07.03.2023 року – 5,5% від суми кредиту, з 08.03.2023 року по 07.09.2023 року – 4% від суми кредиту, з 08.09.2023 року по 08.02.2024 року – 2,25 % від суми кредиту. 
Згідно з п. 1.3 Кредитного договору кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта, відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро».
Розділом 4 Кредитного договору, у графіку платежів, здійснений розрахунок загальної вартості кредиту, до якого включено, зокрема платежі за супутні послуги банку, у тому числі за обслуговування кредитної заборгованості.
Відповідач ОСОБА_1 власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, що передбачена Кредитним договором №22030000569187 від 08.02.2022 року.
Випискою по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 за період з 08.02.2022 року по 27.05.2025 року, підтверджується рух коштів по його картковому рахунку, в тому числі отримання та використання кредитних коштів відповідачем (а.с.9-47).
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одночасно, відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов?язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). 
Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Першою та третьою частинами статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема. передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
28.05.2025 року між ТОВ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу №28/05/25, відповідно до умов якого ТОВ «Банк Кредит Дніпро» зобов?язується відступити ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» зобов?язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Банк Кредит Дніпро» за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.91-94).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №28/05/25 від 28.05.2025 року вбачається, що ТОВ «Банк Кредит Дніпро» відступило ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» право вимоги за Кредитним договором №22030000569187 від 08.02.2022 року, який був укладений з ОСОБА_1 . Загальна сума заборгованості 36467,09 грн. (а.с.50).
Згідно рахунку заборгованості за кредитним договором №22030000569187 від 08.02.2022 року заборгованість відповідача складає 36467,08 грн., з яких 23074,63 грн. – заборгованість за тілом кредита, 0,45 грн. – заборгованість за процентами за період з 08.02.2022 року по 30.04.2025 року, 13392 грн. – заборгованість по комісії за період з 08.02.2022 року по 09.02.2024 року (а.с.80-81).
Виходячи з наведеного та враховуючи, що ОСОБА_1 в добровільному порядку взяті на себе зобов?язання за Кредитним договором №22030000569187 від 08.02.2022 року не виконує, суд вважає достатніми наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з відповідача заборгованості за тілом кредиту у вказаному розмірі.
Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості по відсотках, суд зазначає наступне.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження №14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Встановлено, що відповідно до умов Кредитного договору №22030000569187 від 08.02.2022 року, АТ «Банк Кредит Дніпро» надало  ОСОБА_1 кредит в розмірі 24800 грн. строком 24 місяці, а саме до 08.02.2024 року.
Додаткових договорів щодо продовження строку дії Кредитного договору №22030000569187 від 08.02.2022 року між сторонами не укладалось.
Оскільки Кредитним договором №22030000569187 від 08.02.2022 року визначений строк його дії, який становить 24 місяці, саме протягом цього строку позивач мав право нараховувати відповідачу  ОСОБА_1 передбачені цим договором відсотки.
Відтак, заборгованість за відсотками відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором №22030000569187 від 08.02.2022 року становить 0,20 грн. за період з 08.02.2022 року по 08.02.2024 року.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредиту №22030000569187 від 08.02.2022 року у сумі 13392 грн., суд зазначає наступне.
За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Як зазначено у п.1.2 Кредитного договору, сторони погодили умови кредитування, зокрема те, що щомісячна комісія за обслуговування кредиту становить з 08.02.2022 року по 07.09.2022 року – 7% від суми кредиту, з 08.09.2022 року по 07.03.2023 року – 5,5% від суми кредиту, з 08.03.2023 року по 07.09.2023 року – 4% від суми кредиту, з 08.09.2023 року по 08.02.2024 року – 2,25 % від суми кредиту.
При цьому в Договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).
На спірні правовідносини за цим договором поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування», адже за договором позичальнику надано споживчий кредит та такий укладено зі строком погашення кредиту один місяць з можливістю його автоматичної пролонгації.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті1 Закону України «Про споживче кредитування» (далі Закон) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов?язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом передбачено право фінансової установи встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року (справа № 202/5330/19) у кредитному договір не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлено щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ст.11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин умова кредитного договору щодо обов?язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемною відповідно до ч.1 ст.11 цього Закону.
Оскільки позивачем не подано доказів, які б підтверджували, які саме послуги надаються відповідачеві за котрі необхідно здійснювати сплату комісії, тому у задоволенні вимог щодо стягнення комісії в сумі 13392 грн. необхідно відмовити.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитним договором №22030000569187 від 08.02.2022 року у розмірі 23074,83 грн., з яких 23074,63 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 0,20 грн. – заборгованість за відсотками за період з 08.02.2022 року по 08.02.2024 року.
Щодо стягнення з відповідача та користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. До витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між позивачем та адвокатом Дорошенко М.А. укладено договір про надання правової допомоги №43453613 від 01.04.2026 року (а.с.52-54) та додаткову угоду №22030000569187 від 13.05.2026 року (а.с.63).
Факт надання правничої допомоги і розмір витрат на таку підтверджується актом №22030000569187 від 13.05.2026 року, згідно яких загальна вартість наданих послуг правничої допомоги становить 3500 грн. 
За положеннями ст.141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судовий збір та інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п.36 Постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).
Задовольняючи позовні вимоги частково, відповідно до положень ст.141 ЦПК України та вказаного роз`яснення, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн. та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2662,40 грн. розділяються між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, із відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» слід стягнути 2214,80 (63,28 % від 3500 грн.) грн. витрат на професійну правничу допомогу та 1684,77 (63,28 % від 2662,40 грн.) грн. судового збору.
Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд 

ухвалив:

Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» 23074,83 грн. заборгованості за Кредитним договором №22030000569187 від 08.02.2022 року.
В решті позову – відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» 1684,77 грн. витрат зі сплати судового збору та 2214,80 грн. витрат на правничу допомогу, а всього 3899,57 грн. судових витрат.
Рішення суду, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС», ЄДРПОУ 43453613, місцезнаходження: м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8; 
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Текс рішення складено 27.07.2026 року.

Суддя (підпис)
Згідно з оригіналом.
Суддя: С.Ю. Колодяжний