СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2026 року м. Харків Справа № 905/1585/23 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Демідова П.В., суддя Мартюхіна Н.О.,
за участі секретаря судового засідання Борсук В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Моргуна Олександра Миколайовича (вх. №1426Д) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 23.06.2026 (ухвалу постановлено суддею Ніколаєвою Л.В. в приміщенні Господарського суду Донецької області 23.06.2026, повна ухвала складена 23.06.2026) у справі №905/1585/23
за позовом Добропільської міської ради (85004, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Першотравнева, буд. 83)
до відповідача фізичної особи-підприємця Моргуна Олександра Миколайовича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 179601,58 грн,
за участі Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (юридична адреса: 85004, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Першотравнева, буд. 83; адреса для листування: 76006, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Василя Симоненка, буд.1),

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Донецької області від 06.02.2024 у справі №905/1585/23 позовні вимоги Добропільської міської ради до ФОП Моргуна Олександра Миколайовича про стягнення 179601,58 гривень, з яких 57522,59 гривень основна заборгованість, 57522,59 гривень штраф, 44875,05 гривень пеня, 3204,97 гривень 3% річних, 16476,38 гривень інфляційні втрати задоволено частково; стягнуто з ФОП Моргуна Олександра Миколайовича на користь Добропільської міської ради 57431,29 гривень заборгованості, 57431,29 гривень штрафу, 35183,59 гривень пені, 3199,88 гривень 3 % річних, 16818,60 гривень інфляційних втрат, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2550,97 гривень; в частині стягнення 91,30 гривень заборгованості, 91,30 гривень штрафу, 9691,46 гривень пені, 5,09 гривень 3 % річних, 342,22 гривень інфляційних втрат відмовлено.
03.05.2024 на виконання рішення видано відповідний наказ. 
18.05.2026 ФОП Моргун О.М. звернувся до Господарського суду Донецької області зі скаргою на дії державного виконавця в порядку ст. 339-1 ГПК України, за змістом якої відповідач (боржник, скаржник) просить суд: 
- поновити строк на оскарження постанови Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження №80502614 від 13.03.2026;
- скасувати постанову Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження №80502614 від 13.03.2026;
- стягнути з Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на користь ФОП Моргуна О.М. витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 23.06.2026 у справі №905/1585/23 відмовлено ФОП Моргуну Олександру Миколайовичу у задоволенні скарги за вх.№2177/26 від 18.05.2026 на дії державного виконавця під час виконання наказу Господарського суду Донецької області від 03.05.2024 у справі №905/1585/23.
ФОП Моргун О.М. звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 23.06.2026 та ухвалити нове рішення, яким скаргу ФОП Моргуна О.М. на дії державного виконавця під час виконання наказу Господарського суду Донецької області від 03.05.2024 у справі №905/1585/23 задовольнити; скасувати постанову Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження №80502614 від 13.03.2026; стягнути з Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на користь ФОП Моргуна О.М. судові витрати а саме, витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн, які понесені в суді першої інстанції; стягнути з Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на користь ФОП Моргуна О.М. судові витрати а саме, витрати на правничу допомогу в сумі 3500 грн, які понесені в суді апеляційної інстанції.
В апеляційній скарзі заявник зазначає, що його адресою реєстрації відповідно до даних виконавчого провадження №80502614 є адреса: АДРЕСА_1 , а станом на 20.04.2026 Білозерська міська територіальна громада входила до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих.
На думку ФОП Моргуна О.М., на нього розповсюджується дія пункту 10-2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», яким забороняється у період дії воєнного стану в Україні відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій.
Висновки суду першої інстанції з приводу того, що вказана заборона стосується саме місця (території) відкриття виконавчого провадження і місця (території), на якій будуть вживатися заходи примусового виконання рішення, а не місця реєстрації (розташування) боржника, заявник вважає невірними. 
ФОП Моргун О.М. також зазначає, що посилання судом першої інстанції на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 23.03.2023 у справі №905/2368/15, від 24.04.2023 у справі №910/5953/17, від 10.05.2023 у справі №904/1708/22, є безпідставними. За твердженням відповідача, при розгляді даної справи необхідно врахувати правову позицію, викладену у справі №160/8913/24, рішення в якій були прийняті пізніше, ніж ті, на які послався місцевий господарський суд.
Відповідач також зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.05.2026 у справі №200/3040/26 за позовом ФОП Моргуна О.М. до Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, оскільки вказане рішення стосується того самого виконавчого провадження №80502614 та встановлює незаконність окремих постанов державного виконавця, винесених в його межах.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.07.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Моргуна Олександра Миколайовича (вх. №1426Д) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 23.06.2026 у справі №905/1585/23; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 04.08.2026.
Розпорядженням Східного апеляційного господарського суду від 03.08.2026 у зв`язку з відпусткою судді Тарасової І.В. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №905/1585/23. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2026 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Демідова П.В., суддя Мартюхіна Н.О.
До початку розгляду апеляційної скарги інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України.
Уповноважені представники учасників справи у судове засідання 04.08.2026 також не з`явилися; про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.
13.03.2026 головним державним виконавцем Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Дружбіною Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №80502614 з виконання наказу Господарського суду Донецької області №905/1585/23 від 03.05.2024 про стягнення з ФОП Моргуна О.М. на користь Добропільської міської ради 57431,29 грн заборгованості, 57431,29 грн штрафу, 35183,59 грн пені, 3199,88 грн, 3% річних, 16818,60 грн інфляційних втрат, а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 550,97 грн, а всього 172615,62 грн.
Також в межах виконавчого провадження №80502614 головним державним виконавцем Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Дружбіною Ю.В. винесені постанови від 13.03.2026 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, від 16.03.2026 про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, які в подальшому визнані протиправними та скасовані згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18.05.2026 у справі №200/3040/26 за позовом ФОП Моргуна О.М. до Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Адресою боржника у виконавчому провадженні №80502614 зазначено: Донецька обл., Покровський р-н, м. Білозерське, вул. Південна, буд. 3, кв. 5.
За інформацією з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ФОП Моргуна О.М. також є: АДРЕСА_2 .
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376 (далі Перелік), територія м. Білозерське Білозерської міської територіальної громади Покровського району Донецької області з 10.08.2025 і по теперішній час належить до територій активних бойових дій.
На думку відповідача, у зв`язку з тим, що його місцезнаходження зареєстроване на території активних бойових дій, згідно приписів п. 10-2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» наявна заборона на відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень, за якими він є боржником. Вказані обставини стали підставою для його звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.
В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції дійшов висновку, що аналіз наведених норм Інструкції з організації примусового виконання рішень в сукупності з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» свідчить, що законодавча заборона, встановлена пунктом 10-2розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» не пов`язана з реєстрацією боржника на території, на якій ведуться активні бойові дії або тимчасово окупованій території, а регулює саме питання виконання судового рішення з огляду на територіальний критерій та можливість фактичної реалізації виконавцем покладених на нього завдань, зокрема, у зв`язку з наявністю активних бойових дій та /або відсутністю тимчасового контролю населених пунктів. 
Суд першої інстанції зазначив, що вказана заборона стосується саме місця (території) відкриття виконавчого провадження і місця (території), на якій будуть вживатися заходи примусового виконання рішення, а не місця реєстрації (розташування) боржника. При цьому, релокація органу примусового виконання рішень на іншу територію України, ніж тимчасово окупована чи територія здійснення бойових дій, за приписами Інструкції надає йому повноваження продовжувати здійснювати функції з примусового виконання рішень, які належать до його компетенції щодо відповідної території (наприклад, за місцем реєстрації боржника).
Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ст. 129-1Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до частини 1 статті 18 Господарського процесуального Кодексу України (далі – ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
В силу частини 1 статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК України).
Судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 339 ГПК України).
Згідно зі ст. 339-1, ч. 1 ст. 341 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Статтею 343 ГПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Питання, що виникають на стадії виконання рішень, винесених господарським судом, вирішуються в порядку, передбаченому нормами ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження». Спеціальним нормативним актом з питань виконання судового рішення є Закон України «Про виконавче провадження» (далі - ЗУ «Про виконавче провадження»), яким врегульовані питання щодо порядку, умов та підстав здійснення виконавчого провадження з примусового виконання рішень. Поряд з цим, Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів») визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.
Статтею 1 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. 
Відповідно до частини 1 статті 5 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Приписами статті 3 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.
Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
За приписами пункту 1 частини 1 статті 3, частини 1 статті 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина 5 статті 26 ЗУ «Про виконавче провадження»).
Частиною 1ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Разом з цим, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому був неодноразово продовжений та діє на теперішній час.
Згідно з п. 10-2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» забороняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України (з дати віднесення територій до таких, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій до моменту виключення таких територій з переліку).
Згідно з абз. 7 п. 4 розд. I Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.042012 №512/5 під час дії воєнного стану виконання рішень, місцем виконання яких згідно з частиною першою статті 24 Закону є територія, на якій ведуться активні бойові дії або тимчасово окупована, інформація про які міститься в переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який затверджується Міністерством розвитку громад та територій України (далі - Перелік), здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на таку територію, за умови якщо такий орган змінив місцезнаходження/місцерозташування на іншу території України або органом державної виконавчої служби, визначеним Міністерством юстиції України за поданням/пропозиціями Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
У разі якщо місцезнаходженням органу державної виконавчої служби є територія, включена до Переліку, такий орган може змінити місцезнаходження/місцерозташування на іншу територію України та здійснювати примусове виконання рішень, місцем виконання яких є територія, на яку поширюється компетенція цього органу державної виконавчої служби. Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України письмово повідомляє адміністратора автоматизованої системи виконавчого провадження про зміну місцезнаходження/місцерозташування органу державної виконавчої служби.
Міністерство юстиції України за поданням/пропозиціями Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України може визначити орган державної виконавчої служби, на який покладатиметься повноваження з примусового виконання рішень, місцем виконання яких є територія, на якій ведуться активні бойові дії або тимчасово окупована, інформація про які міститься в Переліку.
Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) наказом від 05.12.2022 №388/АГ «Про зміну місця розташування територіальних відділів державної виконавчої служби у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)» визначило з 05.12.2022 тимчасове місце розташування територіальних відділів державної виконавчої служби у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за такими адресами: Добропільський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) – 20943, Черкаська область, село Вершаці, вулиця Молодіжна, будинок 4.
За наказом Міністерства юстиції України від 27.05.2025 за №1481/5 про відділи державної виконавчої служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2025 року № 517 «Деякі питання міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції», Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року №228 зі змінами виведено відділи державної виконавчої служби зі складу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та ввести їх до складу Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з підпорядкуванням цьому міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції України, збереженням статусу юридичних осіб та перейменуванням згідно з Переліком відділів державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , що змінюють підпорядкування що додається . Згідно Переліків відділів державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції що змінюють підпорядкування Добропільський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, виводиться зі складу міжрегіонального управління Міністерства юстиції та вводиться Добропільський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області до складу Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Цей наказ набирає чинності одночасно із введенням в дію структури та штатної чисельності, штатного розпису Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України , але не раніше внесення відповідної інформації до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
За інформацією, розміщеною на офіційному сайті Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України за посиланням https://www.kharkivjust.gov.ua/donec-ka-oblast, адресою для листування Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України є: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Василя Симоненка, буд. 1.
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Отже, переміщення органу виконавчої служби на іншу територію України, ніж тимчасово окупована чи територія здійснення бойових дій, відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень надає йому повноваження продовжувати здійснювати функції з примусового виконання рішень, які належать до його компетенції щодо відповідної території (наприклад, за місцем реєстрації боржника).
Як вже зазначалось, згідно виданого наказу, на підставі якого було відкрите спірне виконавче провадження та згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП Моргун О.М. дійсно зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .
Згідно інформації, що міститься у постанові державного виконавця, місцем роботи боржника є ТОВ «Катана Україна», яка згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрована у місті Харкові.
Колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що пункт 10-2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» забороняє відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), при цьому не встановлює заборон щодо відкриття виконавчих проваджень та примусового виконання рішень відносно боржників, які лише мають реєстрацію місцезнаходження на цих територіях.
Заходи примусового виконання рішення суду у даній справі передбачають звернення стягнення на кошти боржника, які вчиняються на всій території, на яку поширюється юрисдикція України, в тому числі на території територіальних громад, які не включені до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також прилеглих до неї територій. Тому відкриття виконавчого провадження та вчинення примусових заходів звернення стягнення на кошти боржника органом ДВС, який не перебуває на території проведення воєнних (бойових) дій, оточення (блокування) не мають жодних законних заборон для їх вчинення з метою виконання рішення суду.
Колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, що згідно аналізу наведених норм Інструкції з організації примусового виконання рішень в сукупності з положеннями ЗУ «Про виконавче провадження» свідчить, що законодавча заборона, встановлена п. 10-2розд. ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про виконавче провадження» не пов`язана з реєстрацією боржника на території, на якій ведуться активні бойові дії або тимчасово окупованій території, а регулює саме питання виконання судового рішення з огляду на територіальний критерій та можливість фактичної реалізації виконавцем покладених на нього завдань, зокрема, у зв`язку з наявністю активних бойових дій та /або відсутністю тимчасового контролю населених пунктів.
Разом із цим, колегія суддів також зазначає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали було застосовано актуальну та подібну до спірних правовідносин практику Верховного Суду.
Так, згідно правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 23.03.2023 у справі №905/2368/15, від 24.04.2023 у справі №910/5953/17, від 10.05.2023 у справі №904/1708/22 законодавство не містить заборони вчиняти виконавчі дії щодо особи, місцезнаходженням якої є територія територіальної громади, яка включена до Переліку поза межами такої територій. Відповідна заборона стосується виключно території проведення виконавчих дій.
У своїй апеляційній скарзі заявник посилається на обставини судової справи №160/8913/24.
Відповідно до частин 5, 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Колегія суддів зазначає, що згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень судова справа №160/8913/24 не розглядалася в суді касаційної інстанції, отже висновки сформовані за результатом її перегляду не є обов`язковими до врахування апеляційним господарським судом.
Окрім того, колегія суддів зазначає, що обставини у наведеній заявником судовій справі відрізняється від обставин справи №905/1585/23.
Так, у справі №160/8913/24 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Донецької області від 16.10.2023 №905/790/22, яким передбачались заходи примусового виконання рішення з передачі нерухомого майна безпосередньо на території територіальної громади, яка відноситься до територій, на яких ведуться активні бойові дії або які є тимчасово окуповані.
В даному випадку виконавче провадження відкрито за наказом зі стягнення коштів з боржника, а не зобов`язанням його вчинити певні дії на непідконтрольній Україні території чи в зоні проведення активних бойових дій.
В оскаржуваній ухвалу судом першої інстанції також надано оцінку аргументам заявника і з приводу його посилань на судову справу №200/3040/26, з якими погоджується колегія суддів і зазначає, що висновки Донецького окружного адміністративного суду, викладені в рішенні від 18.05.2026 у справі №200/3040/26 є правовою оцінкою встановлених судом обставин і не мають преюдиціального значення при вирішенні цієї справи.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції та додаткове рішення без змін.
Відповідно до приписів ст. 344 ГПК України, за якими судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, враховуючи результат розгляду скарги, судові витрати залишаються за відповідачем (боржником, скаржником).
З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається на скаржника.
Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Моргуна Олександра Миколайовича залишити без задоволення. 
Ухвалу Господарського суду Донецької області від 23.06.2026 у справі №905/1585/23 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена 06.08.2026.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя П.В. Демідова 

Суддя Н.О. Мартюхіна