ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2026 року | | Справа № 465/2409/26 пров. № А/857/37548/26
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., суддів Димарчук Т. М., Сала П. І., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., представника позивачки ОСОБА_1 , представника відповідача Решетняк О.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 23.06.2026 у справі № 465/2409/26 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, -
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_2 (далі – ОСОБА_2 , позивачка) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (далі – УПП у Львівській області, відповідач), просила суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА №6811045 від 11.03.2026 року, а також закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 .
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Повідомила, що 11.03.2026, керуючи транспортним засобом «Jaguar I-Pace» здійснила стоянку за адресою: м. Львів, вул. Київська, 12 на спеціально обладнаному паркувальному місці, яке було виділено синіми смугами (лініями) нанесеними на дорожнє полотно; здійснила оплату за стоянку на цьому паркувальному місці. Звертає увагу суду, що вона здійснила стоянку свого транспортного засобу таким чином, що він не виходив за межі синьої розмітки паркувального місця нанесеної на дорожнє полотно. Отже, оскільки стоянка автомобіля позивачки була здійснена в межах паркувального місця, вбачається, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення. Вважає, що у цьому місці некоректно нанесена дорожня розмітка паркувального місця - таким чином та в такому місці, коли припаркований автомобіль в будь-якому випадку буде створювати обмеження в русі іншого транспорту. Проте це не може ставитися у провину позивачці.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
23.06.2026 Франківський районний суд м.Львова прийняв рішення, яким відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2 до УПП у Львівській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення. Суд першої інстанції за наслідками оцінки зібраних у справі доказів дійшов висновку, що факт оплати вартості послуг з паркування та наявність синьої лінії розмітки, якою позначено відведений майданчик для паркування, не є безумовною підставою для висновку про правомірність дій водія, оскільки дотримання правил паркування передбачає не лише оплату послуг, а й обов`язок розмістити транспортний засіб таким чином, щоб не створювати перешкод дорожньому руху. Посилання позивачки на те, що автомобіль був припаркований у межах синьої розмітки, спростовується дослідженим судом відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (насправді переднє ліве колесо автомобіля стояло безпосередньо на синій лінії розмітки, а заднє ліве колесо виходило за її межі). Отже, транспортний засіб був розміщений не повністю в межах відведеного паркувального майданчика, а з відхиленням від лінії розмітки. Відповідно до пункту 15.10.д Правил дорожнього руху (далі – ПДР) стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів. Зі змісту оскаржуваної постанови, матеріалів справи та дослідженого відеозапису вбачається, що внаслідок такого розміщення автомобіля позивача було створено суттєву перешкоду для руху трамваю маршруту № 4. Доводи позивача про некоректне нанесення дорожньої розмітки суд оцінив критично, оскільки такі не підтверджені жодними належними, допустимими та достатніми доказами. Матеріали справи не містять жодних документів, схем організації дорожнього руху, висновків компетентних органів чи інших об`єктивних даних, які б свідчили про те, що паркувальне місце було облаштоване з порушенням вимог законодавства або що саме неналежна організація паркування, а не дії водія, стала безпосередньою причиною перешкоди для руху трамваю. Твердження позивача про відсутність у її діях події та складу адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Натомість наявні у справі докази свідчать про протилежне, а саме про те, що позивач, керуючи транспортним засобом, допустила порушення правил стоянки, яке створило істотну перешкоду дорожньому руху. Надані до матеріалів справи відеозаписи є належними доказами, що фіксують і підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що стало підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч .3 ст. 122 КУпАП. З установлених судом обставин убачається, що транспортний засіб позивача був розміщений таким чином, що унеможливив рух трамваю маршруту № 4, що повністю узгоджується з ознаками правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП. При цьому для кваліфікації дій позивача має значення саме факт створення перешкоди руху іншому транспортному засобу, а не лише суб`єктивне сприйняття позивачем власних дій. З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що оспорювана постанова винесена уповноваженою посадовою особою, на підставі належних доказів, у межах повноважень та відповідно до вимог закону, а тому підстав для її скасування і закриття справи про адміністративне правопорушення немає.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Відповідач оскаржив рішення суду першої інстанції до Восьмого апеляційного адміністративного суду, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, про відмову в задоволенні позову. На обґрунтування вимог апеляційної скарги представник апелянта наводить такі обставини та аргументи: - ОСОБА_2 здійснила стоянку свого транспортного засобу таким чином, що він не виходив за межі синьої розмітки паркувального місця нанесеної на дорожнє полотно; - оскільки стоянка автомобіля позивача була здійснена в межах паркувального місця, вбачається, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення; - у матеріалах справи відсутні чіткі фото автомобіля відносно дорожньої розмітки паркувального місця, так і відносно тротуару (бордюру) з протилежної сторони, що позбавляє однозначно встановити розташування автомобіля; - схема місця дорожньо-транспортної пригоди працівниками поліції складена не була, і це підтверджує, що складу адміністративного правопорушення у діях позивачки немає, а відтак накладене адміністративне стягнення підлягає до скасування, а справа про адміністративне правопорушення – до закриття.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи, процедура розгляду справи тощо
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, його представник в судовому засіданні навів аргументи, аналогічні до доводів відзиву на позов та відзиву на апеляційну скаргу, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишити рішення суду першої інстанції без змін. Стверджує, що наявні у матеріалах справи відеозаписи із портативного відеореєстратора інспектора, який виніс оскаржувану постанову, на яких чітко зафіксовано хронологію подій, зокрема те, що рух трамвая був унеможливлений саме через транспортний засіб позивачки, який був припаркований поза межами синьої лінії, що позначає межі місця для паркування, та не якомога ближче до правого краю проїзної частини (тротуару), внаслідок чого було створено перешкоду для руху трамвая. У цьому випадку не було ДТП, оскільки транспортний засіб позивачки був припаркований з порушенням вимог ПДР, що призвело до створення перешкоди для руху трамвая та стало підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності. Відомостей про заподіяння матеріальної шкоди, загибель чи травмування осіб матеріали справи не містять, тому у працівників поліції були відсутні будь-які правові підстави для складання схеми місця ДТП через відсутність факту ДТП. 
Обставини справи
Постановою серії ЕНА №6811045 від 11.03.2026 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 11.03.2026 року о 12:12 год. за адресою: м. Львів, вул. Київська, 12, керуючи транспортним засобом «Jaguar I-Pace» здійснила стоянку чим здійснила суттєву перешкоду в русі трамваю н.з. 1031 маршрут №4, чим порушила п. 15.10.д. Правил дорожнього руху - порушення стоянки, у місцях, де ТЗ, що стоїть, зробить неможливим рух інших ТЗ або пішоходів, чим вчинила порушення ч.3 ст. 122 КУпАП. На підставі Постанови Серія ЕНА №6811045 від 11.03.2026 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. 
Із дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що на вул. Київській в місті Львові біля краю проїзної частини дороги, на проїзній частині наявна розмітка у вигляді лінії синього кольору, яка позначає майданчик для паркування транспортних засобів, розміщений вздовж проїзної частини вулиці, та передбачає оплату за стоянку, тобто є місцем для паркування. 
Автомобіль «Jaguar I-Pace», д.н.з. НОМЕР_1 переднім лівим колесом стоїть безпосередньо на розмітці синього кольору, а заднім лівим колесом виходить за її межі.
Транспортний засіб «Jaguar I-Pace», д.н.з. НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . З наданих позивачем квитанцій вбачається, що ОСОБА_2 було сплачено вартість послуг із паркування автомобіля на майданчику в загальній сумі 40 грн.
Норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху (далі – ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями). 
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. 
Пунктами 1.3. та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до пункту 1.5. ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. 
Розділом 15 ПДР передбачено правила зупинки та стоянки транспортних засобів. Пунктом п. 15.10.д ПДР України визначено, що стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.
Пунктом 1 розділу 34 ПДР України встановлено, що: синій колір має лінія 1.33, яка позначає відведені майданчики для паркування транспортних засобів, розміщені вздовж проїзної частини вулиці, дороги за обумовлених умов (оплата за стоянку, обмежена тривалість стоянки, тільки для використання певною категорією користувачів)
Частиною третьою статті 122 КУпАП встановлено відповідальність водіїв за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Положеннями ч. 3 ст. 265-4 КУпАП встановлено, що для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб: 1) поставлено на проїзній частині у два і більше рядів; 2) розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях; в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 метрів до них з обох боків, крім випадків зупинки для надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією розмітки чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів; е) ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а за їх відсутності - ближче 30 метрів від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 метрів від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився; з) ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду; и) розташовано на позначених відповідними дорожніми знаками та/або дорожньою розміткою місцях, призначених для паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома); 3) своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками; 4) розташовано на виділеній смузі для руху громадського маршрутного транспорту; 5) розташовано на позначеній відповідними дорожніми знаками та/або дорожньою розміткою велодоріжці; 6) перешкоджає руху або роботі снігоприбирального та іншого технологічного комунального транспорту у разі запровадження надзвичайного стану або у разі оголошення окремої місцевості зоною надзвичайної екологічної ситуації; 7) порушує схему паркування транспортних засобів таким чином, що він блокує проїзд по двох або більше смугах руху.
Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).
В ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. 
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити провадження у справі.
Позиція суду апеляційної інстанції
Суд апеляційної інстанції, перевіряючи в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність і обґрунтованість рішення, погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на такі мотиви:
- факт оплати вартості послуг з паркування не звільняє водія від обов`язку розмістити транспортний засіб в межах майданчику для паркування, що позначені синіми лініями розмітки. Досліджений судом першої інстанції відеозапис підтверджує, що позивачка розмістила свій транспортний засіб на стоянку таким чином, що його частина знаходилася за межами майданчику для паркування та перешкоджала руху трамваїв по колії, вздовж якої нанесена синя лінії розмітки, що позначає межу паркувального майданчика. Отже, твердження представника позивачки про недоведеність факту вчинення адміністративного правопорушення спростовуються наявними у справі доказами, що були належним чином досліджені та оцінені судом першої інстанції, а наведені в апеляційній скарзі аргументи зводяться до суб`єктивної оцінки позивачкою цих доказів (неналежна якість відеозапису, що не дозволяє достеменно пересвідчитися в обставинах справи), яку суд апеляційної інстанції не поділяє. Апеляційний суд дійшов висновку, що зафіксовані на відеозаписі з боді-камери поліцейського обставини свідчать про порушення позивачкою правил паркування, а її доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо оцінки доказів;
- відповідно до пункту 1.10 ПДР, дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдано матеріальних збитків. У спірній ситуації ДТП не відбулася, оскільки трамвай зупинив рух та очікував на повернення водія (позивачки) до її транспортного засобу, припаркованого з порушенням вимог ПДР (поза межами синьої лінії розмітки, що позначає межі паркувального майданчика). З огляду на це поліцейські не мали підстав складати схему місця ДТП через відсутність події ДТП, тому відсутність схеми не свідчить про порушення процедури оформлення матеріалів адміністративної справи та не спростовує законності оскарженої постанови.
З огляду на наведені мотиви апеляційний суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 були безпідставними, а суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність оскарженої постанови про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 КУпАП та прийняв вмотивоване рішення про відмову в задоволенні позову. Водночас апелянтка не довела обґрунтованості вимог апеляційної скарги, тому в її задоволенні слід відмовити.
З огляду на висновок апеляційного суду по суті апеляційної скарги понесені апелянткою судові витрати покладаються судом на неї.
Керуючись ст.ст. 139, 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Франківського районного суду м. Львова від 23.06.2026 у справі № 465/2409/26 – без змін.
Судові витрати, понесені апелянткою у зв`язку із поданням апеляційної скарги, покладаються судом на неї.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена. Постанова у повному обсязі буде складена в строк, що не перевищує десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий суддя | | Р. М. Москаль
судді | | Т. М. Димарчук
| | П. І. Сало
Повне судове рішення складено 14.09.26