Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 936/1110/26 
Провадження № 2-о/936/55/2026

10.09.2026     селище Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді Сухої Н.І.
при секретарі Притуп К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження в залі суду селища Воловець заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановленя факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:
Стислий виклад позиції сторін.
До Воловецького районного суду Закарпатської області надійшла цивільна справа в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області про встановлення факту спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 покликається на те, що постійно проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у квартирі АДРЕСА_2 до часу смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Факт перебування у шлюбі заявниці і її померлого чоловіка підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , яке видане Пилипецькою сільською радою Міжгірського району Закарпатської області 3 серпня 1969 року, про що зроблено відповідний запис № 8.
ОСОБА_1 звернулася до органу Пенсійного фонду України за місцем свого проживання із заявою про перехід на інший вид пенсії - пенсії у зв`язку з втартою годувальника.
Ця заява, за принципом екстериторіальності, була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та 16.10.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було прийнято рішення № 49014/03-16 про відмову у перерахунку пенсії заявниці, оскільки заявницею не були надані документи, які підтверджують факт сумісного проживання з померлим годувальником на день смерті.
Заяви, клопотання учасників справи
Заявниця в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, заяву просить задоволити, також зазначив, що на допиті свідків не наполягають.
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області в судове засідання також не з`явилась, просила справу розглядати без її участі.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою від 06.08.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку окремого провадження з повідомленням (викликом) сторін на 04.09.2026 у зв`язку з неявкою сторони розгляд справи відкладено на 10.09.2026..
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , яке видане Пилипецькою сільською радою Міжгірського району Закарпатської області 3 серпня 1969 року, про що зроблено відповідний запис № 8 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 уклала шлюб із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 18.09.2025, виданим виконавчим комітетом Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області 18.09.2025, відповідний актовий запис №79 - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Представник заявниці подав до суду пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які доводяться сусідами заявниці, в яких вони підтверджують, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_2 однією сім`єю, як подружжя, за однією адресою АДРЕСА_3 із моменту одруження та до смерті ОСОБА_2 .
Тобто, з вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_1 спільно проживала з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 , де вони підтримували фактичні шлюбні відносини, проживали однією сім`єю та вели спільне господарство більше 56 років, а саме з 1969 року до дня смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. 
Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із положеннями п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Відповідно до положень ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до положень ст.1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.
Згідно із ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства ( ч.4 ст.3 СК України)
Відповідно до положень ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка.
Положеннями ч.1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
У справі "Джонстон проти Ірландії" (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.
Відповідно до положень ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.11.2022 у справі № 199/3941/20 (провадження № 61-7340св22) зроблено висновок, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, з метою вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно.
У постанові від 03.07.2019 у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України), і підсумувала, що майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю у наведеному визначенню. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя. З урахуванням зазначеного, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).
Конституційний Суд України у своєму рішенні № 5-рп/99 від 03.06.1999 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" визначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Досліджуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, судом встановлено, що ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 постійно спільно проживали та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_4 з 1969 по день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Наведене підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в яких вони підтверджують, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_2 однією сім`єю, як подружжя, за однією адресою: АДРЕСА_3 із моменту одруження та до смерті ОСОБА_2 .
Таким чином заявницею доведено, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 має для неї юридичне значення, оскільки надає право для оформлення пенсії за втратою годувальника.
Крім того, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт він не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявниця спільно проживала з померлим ОСОБА_2 від укладення шлюбу та до його смерті що підтверджується дослідженими судом доказами.
Питання про відшкодування судових витрат, заявником не ставилося.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 81-82, 258, 259, 263-268, 273, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановленя факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:
заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 ;
представник заявника: ОСОБА_5 , АДРЕСА_5 ;
заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, код ЄДРПОУ 14099344, адреса реєстрації: пл. Свободи,5, Дердпром, 3 під, 2 поверх, м.Харків .

Суддя Суха Н.І.