ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65119, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про закриття провадження у справі

"01" липня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 17-2/17-444-2011
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І. 
за участі секретаря судового засідання Ліщук С.О.,
дослідивши матеріали справи
за заявою кредиторів: гр. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та гр. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )
до боржника: Кредитної спілки „Морське кредитне товариство” (65026, м. Одеса, вул. Гоголя, буд. 23; код ЄДРПОУ 26015565)
про визнання банкрутом
у відкритому судовому засіданні представники сторін та учасників:
від кредиторів: ОСОБА_3 , Мелюх О.В.; 
ліквідатор банкрута: не з`явився; 

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.02.2011 порушено провадження у справі №2/17-444-2011 (суддя Бахарєв Б.О.) за заявами гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 про визнання банкрутом КС „Морське кредитне товариство”; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядника майном КС „Морське кредитне товариство” призначено арбітражного керуючого Ратушного А.І.
Ухвалою Господарського суду Одеської області суду від 15.03.2011 визнано грошові вимоги ОСОБА_1 у сумі 131 396,70 грн. та ОСОБА_2 у сумі 197 863,01 грн. до КС „Морське кредитне товариство”; зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подати в десятиденний строк оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство КС „Морське кредитне товариство” у офіційний друкований орган з метою виявлення всіх кредиторів та можливих санаторів.
Ухвалою Господарського суду Одеської області суду від 15.06.2012 затверджено реєстр вимог кредиторів КС „Морське кредитне товариство” з вказівкою розміру вимог та черговості їх задоволення.
Постановою Господарського суду Одеської області від 03.03.2014 визнано КС „Морське кредитне товариство” банкрутом; відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Чульського О.С.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.05.2015 справу № 17-2/17-444-2011 прийнято до свого провадження суддею Грабован Л.І.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.10.2017 усунено арбітражного керуючого Чульського О.С. від виконання повноважень ліквідатора КС „Морське кредитне товариство”; призначено ліквідатором КС „Морське кредитне товариство” арбітражного керуючого Вудуда Г.І.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.07.2018 звільнено арбітражного керуючого Вудуда Г.І. від виконання повноважень ліквідатора КС „Морське кредитне товариство”; призначено ліквідатором КС „Морське кредитне товариство” арбітражного керуючого Кірічка Віталія Вікторовича.
Під час проведення ліквідаційної процедури, ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Кірічком В.В. подано проміжні звіти, а саме: 
звіт (вх.№18672/26 від 12.09.2018) про проведення ліквідаційної процедури боржника КС „Морське кредитне товариство”; 
звіт (вх.№23129/18 від 18.12.2018) про проведення ліквідаційної процедури боржника КС „Морське кредитне товариство”; 
звіт (вх.№2394/19 від 05.02.2019) про проведення ліквідаційної процедури боржника КС „Морське кредитне товариство”; 
звіт (вх.№5189/19 від 18.03.2019) про проведення ліквідаційної процедури боржника КС „Морське кредитне товариство”; 
звіт (вх.№9514/19 від 15.05.2019) про проведення ліквідаційної процедури боржника КС „Морське кредитне товариство”; 
звіт (вх.№13637/19 від 10.07.2019) про проведення ліквідаційної процедури боржника КС „Морське кредитне товариство”; 
звіт (вх.№18919/19 від 18.09.2019) про проведення ліквідаційної процедури боржника КС „Морське кредитне товариство”; 
звіт (вх.№1384/20 від 21.01.2020) про проведення ліквідаційної процедури боржника КС „Морське кредитне товариство”; 
звіт (вх.№16968/20 від 01.07.2020) про проведення ліквідаційної процедури боржника КС „Морське кредитне товариство”; 
звіт (вх.№3742/21 від 10.02.2021) про проведення ліквідаційної процедури боржника КС „Морське кредитне товариство”; 
звіт (вх.№10382/21 від 14.04.2021) про проведення ліквідаційної процедури боржника КС „Морське кредитне товариство”; 
звіт (вх.№17458/21 від 30.06.2021) про проведення ліквідаційної процедури боржника КС „Морське кредитне товариство”; 
звіт (вх.№24633/21 від 15.09.2021) про проведення ліквідаційної процедури боржника КС „Морське кредитне товариство”; 
звіт (вх.№31251/21 від 22.11.2021) про проведення ліквідаційної процедури боржника КС „Морське кредитне товариство”. 
Ухвалами Господарського суду Одеської області від 12.09.2018, від 07.11.2018, від 19.12.2018, від 06.02.2018, від 18.03.2019, від 15.05.2019, від 10.07.2019, від 18.09.2019, від 20.11.2019, від 22.01.2020, від 15.04.2020, від 01.07.2020, від 09.09.2020, від 12.12.2020, від 10.02.2021, від 14.04.2021, від 30.06.2021, від 15.09.2021, від 22.11.2021, від 01.04.2022, від 05.08.2022, від 12.10.2022, від 13.12.2022, від 27.03.2023, від 29.05.2023, від 11.09.2023, від 22.11.2023, від 28.02.2024, від 29.05.2024, від 25.09.2024, від 18.12.2024, від 19.03.2025, від 18.06.2025, від 17.09.2025, від 26.01.2021, від 23.04.2026, від 10.06.2026 розгляд справи №17-2/17-444-2011 про банкрутство Кредитної спілки „Морське кредитне товариство” було відкладено судом, зокрема до 01.07.2026, про що повідомлено учасників справи у порядку ст. 120 ГПК України. 
10.06.2026 від ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Кірічка В.В. надійшла заява (вх.№20149/26) про закриття провадження у справі, в якій він просить суд: 
- закрити провадження у справі №17-2/17-444-2011 про банкрутство Кредитної спілки «Морське кредитне товариство» на підставі п.14 ч.1 ст.90 КУзПБ;
- скасувати дію мораторію у справі №17-2/17-444-2011 про банкрутство Кредитної спілки «Морське кредитне товариство» на задоволення вимог кредиторів;
- зобов`язати Державного реєстратора внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про закриття провадження у справі №17-2/17-444-2011 про банкрутство Кредитної спілки «Морське кредитне товариство»;
- провести судове засідання та розгляд поданої заяви про закриття провадження без участі ліквідатора.
Заяву ліквідатор банкрута обґрунтовує наступним. 
Внаслідок військової агресії російської федерації проти України територія Токмацької міської териториальної громади Запорізької області (місцезнаходження офісу арбітражного керуючого та місце зберігання документів боржника), знаходиться в тимчасовій окупації, тому ліквідатором не має можливості щодо подальшого передання єдиного активу боржника для реалізації. Забезпечення ліквідатором збереження майна банкрута на тимчасово окупованій території України на даний час не є можливим. 
Зазначає, що 20.01.2023 року російськими загарбниками було здійснено обшук у офісному приміщенні арбітражного керуючого за адресою: м.Токмак вул. Центральна 27 прим.2. У зв`язку із заволодінням приміщенням окупаційною владою, доступ до нього довірених осіб припинено. Доля майна та документів, що перебували у офісному приміщенні, не відома. За даним фактом відділом поліції внесені дані до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.438 КК України ( № 12023082060000113) від 21.01.2023 року. У зв`язку з чим виконувати функції з управління та розпорядження майном банкрута ліквідатор на даний час і в найближчій перспективі не може. 
Вказує, що здійснити реалізацію майна банкрута, з урахуванням всіх особливостей проведення такої реалізації за приписами КУзПБ, не вбачається за можливе. Пошук ліквідатором зареєстрованого рухомого майна боржника на підконтрольній українській владі території виявився безрезультатним. Проведення ліквідатором банкрута повноцінного аналізу фінансового стану банкрута та, відповідно, надання обґрунтованого висновку з результатами такого аналізу, з урахуванням всіх приписів КУзПБ та чинного законодавства, станом на теперішній час є неможливим. Процедури банкрутства за вимогами КУзПБ зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 58 КУзПБ мають строковий характер, ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника у строк, що не перевищує 12 місяців.
Підсумовуючи ліквідатор банкрута зазначає, що подальше затягування процедури банкрутства КС „Морське кредитне товариство” на стадії ліквідації з діючим мораторієм на задоволення вимог кредиторів за відсутності реальної можливості завершення ліквідаційної процедури призведе лише до порушення прав кредиторів і боржника та матиме наслідком збільшення додаткових витрат, пов`язаних з провадженням у справі, а тому закриття провадження у даній справі є доцільним та обґрунтованим. 
Ухвалами Господарського суду Одеської області розгляд справи №17-2/17-444-2011 про банкрутство Кредитної спілки „Морське кредитне товариство” відкладався, зокрема до 01.07.2026, про що повідомлено учасників справи у порядку ст. 120 ГПК України. 
У судовому засіданні 01.07.2026 суд проголосив скорочену (вступна та резолютивна частини) ухвалу суду. 
Ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Кірічок В.В. у судове засідання 01.07.2026 не з`явився та у заяві (вх.№22906/26 від 01.07.2026) просив провести судове засідання без участі ліквідатора, у зв`язку із участю у раніше погодженому судовому засіданні у справі №337/1899/26. 
Відповідно до положень ст. 1 та ч. 4 ст. 6 Кодексу України з процедур банкрутства суд про розгляд цієї справи повідомляв комітет кредиторів Кредитної спілки „Морське кредитне товариство”, шляхом доставки ухвал суду до їх електронних кабінетів користувачів підсистеми Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи – "Електронний суд", про що свідчать наявні у матеріалах справи довідки секретаря судового засідання. Голову комітету кредиторів суд повідомляв поштовим зв`язком, однак поштові відправлення повернуті до суду органами поштового зв`язку, із зазначенням причин повернення «одержувач відсутній за вказаною адресою». 
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Розглянувши матеріали справи, звіти ліквідатора, суд встановив.
Згідно звітів ліквідатора поданих за час виконання обов`язків ліквідатора, арбітражним керуючим Кірічком В.В. здійснено наступні дії.
Вивченням переданих матеріалів встановлено відсутність будь-якої інформації про наявність/відсутність у боржника майнових/ немайнових прав, відкритих рахунків, наявності дебіторської заборгованості перед боржником та іншої інформації необхідної для формування ліквідаційної маси.
З метою встановлення наявності дебіторської заборгованості, ухвалених на користь боржника судових рішень, відкритих за ними виконавчих проваджень, ліквідатором направлено запит до ВДВС ГТУЮ у Одеській області з проханням повідомити ліквідатора боржника про відкриті виконавчі провадження, що перебувають у провадженні територіальних відділів виконавчої служби.
25.09.2018 року отримано відповідь ДВС ГТУЮ у Одеській області про виконавчі провадження, що перебували у провадженні відділів виконавчої служби області де стягувачем є КС «Морське кредитне товариство». Відповідно до відповіді, у провадження підрозділів виконавчої служби перебувало 202 виконавчих проваджень (копія відповіді додається). 
У зв`язку з відсутністю конкретизації даних по виконавчим провадженням, ліквідатором направлено запити до підрозділів виконавчої служби м. Одеси щодо надання повної інформації про стан виконавчих проваджень та місце перебування виконавчих документів за припиненими провадженнями. 
Станом на 15.12.2018 року на адресу ліквідатора надійшли відповіді від наступних підрозділів виконавчої служби м. Одеса, а саме: Першого Приморського відділу ДВС м. Одеса, Другого Суворівського відділу ДВС м. Одеса, Другого Малиновського відділу ДВС м. Одеса, Другого Приморського відділу ДВС м. Одеса, Першого Суворівського відділу ДВС м. Одеса. Першого Київського відділу ДВС м. Одеса. Згідно їхніх відповідей виконавчі провадження у зазначених відділах на виконання не перебували. 
У зв`язку з відсутністю відповідей інших відділів державної виконавчої служби ліквідатором направлено додаткові запити. 
12.03.2018 року отримано відповідь другого Київського ВДВС м. Одеси, відповідно до якої ВП №50543682 з примусового виконання виконавчого листа №6 161 виданого Київським районним судом м. Одеса 04.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь КС «Морське кредитне товариство» грошових коштів у розмірі 72492,15. Вищевказане виконавче провадження 21.06.2016 року було завершене на підставі п.8 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції Закону 1999 року). У відповіді зазначено, що у Другому Київському відділі перебувало ВП №53381517 з примусового виконання виконавчого листа №6-21 виданого Приморським районним судом м.Одеси 13.02.2008 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь кредитної спілки грошових коштів. Вищезазначене виконавче провадження 20.06.2018 року завершене на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий документ було направлено за адресою реєстрації кредитної спілки. 
Зважаючи на отримані відповіді ліквідатором направлено додаткові запити до Першого та Другого Київського ВДВС м. Одеса. 
08.05.2019 року отримано відповідь Першого Київського ВДВС м. Одеса, відповідно до якої стягнення з ОСОБА_4 на користь КС «Морське кредитне товариство» припинено на підставі довідки виданої керівником відокремленого відділення КС «Морське кредитне товариство» -Тесля А.Є., згідно якої ОСОБА_4 здійснив повне погашення боргу. Довідка датована 14.04.2016 року. 
Зважаючи, що довідка підписана не повноважною особою, арбітражним керуючим направлено заяву про вчинення злочину Одеської області для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності. 
07.08.2019 року СУ ГУНП в Одеській області внесені відомості до ЄРДР за №12019160000000775 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України. 
Крім того, у 2018 році, ліквідатором боржника направлено клопотання до СУ ГУНП в Одеській області про визнання ліквідатора представником юридичної особи кредитної спілки «Морське кредитне товариство» у кримінальному провадженні №1201416002000444, порушеного стосовно посадових осіб кредитної спілки, з метою можливості ознайомлення з матеріалами справи, з`явлення клопотань щодо отримання засвідчених копій кредитних договорів та подальшим їх опрацюванням, з метою звернення до суду з позовами щодо стягнення заборгованості. 
23.11.2018 року отримано відповідь старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області про відмову у задоволенні клопотання про визнання ліквідатора представником юридичної особи - кредитної спілки «Морське кредитне товариство» у кримінальному провадженні №1201416002000444 у зв`язку з тим, що кримінальне провадження здійснюється відносно посадових осіб кредитної спілки, а не відносно юридичної особи. 
03.12.2018 року ліквідатор КС «Морське кредитне товариство» звернувся до старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області із запитом щодо надання інформації про правовий статус документів, вилучених під час обшуку проведеного 13.03.2012 року, у розумінні глав 16-17 КПК України та у разі відсутності правового статусу вирішити питання про їх повернення ліквідатору боржника. 
05.03.2019 року на електрону адресу ліквідатора КС «Морське кредитне товариство» надійшла відповідь старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області Хачатуряна М.А. (№4/1-2197 від 15.02.2019 року). 
Згідно отриманої відповіді, в матеріалах кримінального провадження №12014160020000444, перебувають документи вилучені протоколом обшуку від 12.03.2012 року за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 11 у приміщенні «Облпотребсоюзу» на 4 – му поверсі в каб. №№214, 218. В тому числі серед зазначених документів наявні оригінали кредитних договорів укладених між КС «Морське кредитне товариство» та позичальниками. 
Як зазначено у відповіді на теперішній час кредитні договори досліджуються органом досудового розслідування на предмет законності їх укладання та фактичної видачі коштів позичальникам. 
Виходячи із отриманої відповіді оригінали кредитних договорів перебувають у слідчого без наявного правового статусу, т.я. з протоколу обшуку не можливо встановити чи вилучались вони 12.03.2012 року, чи долучались вони у якості речових доказів, чи накладався арешт на документацію КС «Морське кредитне товариство» чи мають вони статус тимчасово вилученого майна. Зазначене суперечить загальним засадам кримінального провадження встановленими ст. 7 Кримінального процесуального кодексу України. Адже з часу вилучення документів, як що брати за основу протокол обшуку від 13.03.2012 року, пройшло вже 7 років, тобто за цей час у слідства було достатньо часу для вивчення та надання оцінки кредитним договорам. 
Перебування оригіналів кредитних договорів, без наявного правового статусу у слідчого, унеможливлює діяльність ліквідатора щодо зверненням з позовними заявами до суду для стягнення наявної дебіторської заборгованості за кредитними договорами, що в свою чергу унеможливлює погашення кредиторської заборгованості Кредитної спілки перед кредиторами - потерпілими у даному кримінальному провадженні. А дії органів досудового розслідування спрямовані лише на затягування слідства та позбавлення можливості кредиторів – потерпілих у кримінальному провадженні отримати свої грошові кошти.
15.03.2019 ліквідатор звернувся із скаргою до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси про визнання бездіяльності старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області Хачатуряна М.А. та зобов`язання вчинити певні дії. 
19.03.2019 скарга розглянута та задоволена у повному обсязі та зобов`язано посадових осіб СУ ГУНП в Одеській області виконати вимоги передбачені ч.5 ст. 171 КПК України. 
11.04.2019 слідчим суддею Київського районного суду м.Одеси винесено ухвалу про виправлення описки у резолютивній частині ухвали від 19.03.2019 року. 
14.05.2019 вищезазначені ухвали отримані ліквідатором КС «Морське кредитне товариство» та звернуті до виконання. 
У зв`язку з не переданням арбітражним керуючим Вудуд Г.І. інформації про розрахункові рахунки боржника, ліквідатор звернувся до ГУ ДФС у Одеській області про надання інформації про відкриті рахунки у банках. 
Згідно відповіді ГУ ДФС у Одеській області у боржника відкриті наступні рахунки: 
1. 265081187 відкритий у АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м.Київ 28.10.2010 року; 
2. 26504219570600 відкритий у АТ «УкрСиббанк» 26.01.2009 року; 
3. 2650501300465 відкритий в Одеській філії ТОВ «Укрпромбанк» 25.07.2007 року (банківська установа у стадії ліквідації);
4. 26502054400895 відкритий Южне ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» 26.06.2006 року.
На підставі отриманої інформації ліквідатором направлено запити до банківських установ про залишок коштів на рахунках боржника. 
Протягом січня 2019 року ліквідатором отримано відповіді від АТ «УкрСиббанк» та АТ КБ «Приватбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль». Згідно отриманих відповідей ліквідатору відмовлено у наданні запитуваної інформації.
Відповідно до відповідей, наданих на ухвалу суду, АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти на рахунках боржника відсутні. 
На теперішній час слідчим передано 235 томі з кредитними договорами укладеними КС «Морське кредитне товариство» та позичальниками фізичними особами. 
Станом на 30.06.2020 ліквідатором опрацьовано 2335 кредитних договорів, що складає 100 % від отриманих кредитних договорів.
21.01.2020 року проведено комітет кредиторів з питання надання дозволу ліквідатору на звернення стягнення за кредитними договорами.
29.04.2020 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси, у кримінальному провадженні №12014160020000444, надано дозвіл старшому слідчому СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 на тимчасове вилучення 148 кредитних договорів.
Протоколом від 22.05.2020 року, старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області Земляновим А.І., тимчасово вилучено у арбітражного керуючого – ліквідатора КС «Морське кредитне товариство» - 148 кредитних договорів. 
Відповідно до порядку проведення продажу майна через аукціони, перед проведенням аукціону з продажу права вимоги за кредитними договорами, ліквідатор зобов`язаний персонально повідомити сторону в договорі про такий продаж та їхнє первинне право викупу. 
Зважаючи, на обсяг кредитних договорів та осіб, що їх уклали, ліквідатором здійснюється підготовчі дії щодо формування таких повідомлень. 
Крім того, до теперішнього часу залишаються не переданими частина кредитних договорів, що знаходяться в СУ ГУНП в Одеській області. 
Зважаючи на те, що слідчим-суддею в кримінальному провадженні встановлено пресічний строк для проведення досудового розслідування – 1 місяць, ліквідатором вирішується питання про повернення всіх вилучених документів (у т.ч. бухгалтерська документація боржника).
Ліквідатором боржника Кредитної спілки «Морське кредитне товариство» (65026, м.Одеса, вул.Гоголя буд.23, код ЄДРПОУ 26015565) визначено як ліквідаційний рахунок – рахунок відкритий у АТ КБ «Приватбанк», а саме  НОМЕР_1 .
Станом на 15.06.2021 ліквідатору передані всі договори, а саме 2570 договорів. Крім того, 14.04.2021 року господарським судом задоволено клопотання про зняття арешту з ліквідаційного рахунку відкритого у АТ КБ «Приватбанк», а саме НОМЕР_1 , зобов`язано Другий Приморський ВДВС у м. Одесі ПМРУ Міністерства юстиції України провести зняття арешту з ліквідаційного рахунку.\
30.06.2021 Другим Приморським відділом ВДВС у м. Одесі ПМРУ Міністерства юстиції України, за зверненням ліквідатора, повторно направлено постанову про зняття арешту з рахунку, відповідно до ухвали господарського суду від 14.04.2021 року. АТ КБ «Приватбанк» виконано ухвалу суду в частині зняття арешту за постановою Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ у ВП №36187150 від 13.02.2013 року.
Ліквідатором здійснено дослідження руху коштів та її залишку на ліквідаційному рахунку.
Відповідно до витягу, рух коштів здійснювався протягом 2007-2008 років. Кошти надходили від звичайної операційної діяльності боржника. Основна частина грошових коштів була перераховано на рахунок боржника відкритий у АТ «Банк «Фінанси та кредит». Залишок коштів на рахунку відсутній.
Зважаючи на те, що єдиними активом кредитні договори, станом на 01.02.2022, ліквідатором підготовлено пакет документів для проведення аукціону з продажу переуступки права вимоги за договором факторингу. 
Внаслідок військової агресії російської федерації проти України територія Токмацької міської териториальної громади Запорізької області (місцезнаходження офісу арбітражного керуючого та місце зберігання документів боржника), знаходиться в тимчасовій окупації, тому ліквідатором не має можливості щодо подальшого передання єдиного активу боржника для реалізації. Забезпечення ліквідатором збереження майна банкрута на тимчасово окупованій території України на даний час не є можливим. 
Крім того, 20.01.2023 року російськими загарбниками було здійснено обшук у офісному приміщенні арбітражного керуючого за адресою: м.Токмак вул. Центральна 27 прим.2. У зв`язку із заволодінням приміщенням окупаційною владою, доступ до нього довірених осіб припинено. Доля майна та документів, що перебували у офісному приміщенні, не відома. За даним фактом відділом поліції внесені дані до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.438 КК України ( № 12023082060000113) від 21.01.2023. 
Норми права що підлягають застосуванню. Висновки суду
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Ч. 6 ст. 12 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.
Ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 90 КУзПБ господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі: 1) невнесення боржника - юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) припинення у встановленому законодавством порядку юридичної особи, яка є боржником, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 3) смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім боржника - фізичної особи; 4) перебування у провадженні господарського суду справи про банкрутство (неплатоспроможність) того самого боржника; 5) відновлення платоспроможності боржника або погашення всіх вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів; 6) затвердження звіту керуючого санацією в порядку, передбаченому КУзПБ; 7) затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому КУзПБ; 8) якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог; 8-1) якщо відкрита справа про банкрутство господарських товариств, які відповідають сукупно таким критеріям: є оператором критичної інфраструктури; частки (акції, паї) господарського товариства були примусово відчужені під час дії воєнного стану; державі у статутному капіталі господарського товариства прямо або опосередковано належить більше 50 відсотків часток (акцій, паїв), крім господарських товариств, які ліквідуються за рішенням боржника; 9) боржником є оптовий постачальник електричної енергії; 10) якщо справа згідно із законом не підлягає розгляду в господарських судах України; 11) якщо господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника; 12) укладення мирової угоди між боржником та кредиторами відповідно до статті 192 Господарського процесуального кодексу України; 13) прийняття рішення про приватизацію боржника, яким є державне підприємство або господарське товариство, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі; 14) в інших випадках, передбачених КУзПБ.
У постанові від 15.04.2025 у справі №913/355/21 Касаційного господарського суду вказано, що підстави для закриття провадження у справі про банкрутство наведені в ч. 1 ст. 90 КУзПБ, п. 14 якої встановлена можливість закриття провадження у справі про банкрутство в інших випадках, передбачених КУзПБ.
Розкриваючи зміст цієї норми та випадки, які підпадають під визначення підстав для закриття провадження у справі про банкрутство згідно з п. 14 ч. 1 ст. 90 КУзПБ, суд зазначає про таке. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лейла Шахін проти Туреччини» від 10.11.2005 зазначається, що згідно з практикою закон є чинним положенням, яке застосовується з урахуванням тлумачення, яке дають йому компетентні суди. У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення у справі «Кантоні проти Франції» від 11.11.1996; рішення у справі «Вєренцов проти України» від 11.04.2013). Поряд з цим потреба у тлумаченні законів обумовлена також не тільки подальшою (після ухвалення відповідного закону) динамікою правовідносин, для регулювання яких застосовується цей закон, а і динамікою / зміною обставин та умов, в яких такий закон застосовується. Так закон, прийнятий для врегулювання конкретних правовідносин у відповідних об`єктивних умовах та обставинах, між тим не завжди може застосовуватись відповідним чином учасниками цих правовідносин в інших, змінених умовах та обставинах.
Зокрема, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введеного у зв`язку з цим в Україні воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» всі учасники правовідносин в Україні опинилися в умовах, коли не всі закони передбачали правила їх застосування в умовах правового режиму воєнного стану з урахуванням наслідків, що настали у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (проведення бойових дій на окремих територіях, окупація окремих територій, а відповідно і відсутність або обмеження доступу до відповідних інструментів регулювання правовідносин: Державні реєстри, діяльність нотаріусів, судів, інших державних структур тощо). 
Тож окремі закони потребували відповідної адаптації шляхом внесення в них змін, які, однак, все ж не завжди ураховують всі можливі правовідносини та казуси, що виникають в умовах правового режиму воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 
Одним із нормативних актів, що зазнав змін у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в умовах правового режиму воєнного стану, став КУзПБ, у який, зокрема у розділ «Прикінцеві та перехідні положення» внесені зміни, а саме тимчасові положення, які регулюють окремі правовідносини з питань банкрутства під час дії воєнного стану (пункт 1-6 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» КУзПБ). 
Так, приписами пункту 1-6 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» КУзПБ установлено, що тимчасово, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі про банкрутство за заявою кредитора, якщо боржник до проведення підготовчого засідання доведе господарському суду, що він внесений до електронного реєстру учасників відбору та виконавців державних контрактів (договорів) та має діючий контракт з державними замовниками у сфері оборони або вимоги кредитора (кредиторів) не задоволені внаслідок збройної агресії проти України, у тому числі через перебування єдиного майнового комплексу боржника на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованих територій. 
Тобто законодавець встановив заборону на відкриття, а відповідно і на здійснення провадження у справі про банкрутство боржника, ініційованого за заявою кредитора, у разі, зокрема перебування майна банкрута на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях. 
У застосуванні наведених положень КУзПБ Верховний суд також зазначає, що попри визначення законодавцем наведених обставин як заборони саме на відкриття провадження у справі про банкрутство, між тим відповідна заборона, що логічно поширюється і на подальше здійснення провадження у такій справі, означає, що настання обставин, передбачених наведеними приписами пункту 1-6 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» КУзПБ (пункт 7.5), у справі про банкрутство, провадження в якій хоча і відкрито до введення в Україні з 24.02.2022 воєнного стану, може бути розцінено у справі про банкрутство як передбачений КУзПБ інший випадок для закриття провадження у справі про банкрутство у розумінні п. 14 ч. 1 ст. 90 КУзПБ. При ухваленні вказаної постанови Верховний Суд враховував, що специфіка правовідносин у процедурі банкрутства полягає у необхідності комплексного та збалансованого регулювання приватно-правових та публічно-правових інтересів щодо неплатоспроможної особи, що вимагає застосування приватно-правових та публічно-правових механізмів у ході провадження у справі про банкрутство, тобто, процедура банкрутства щодо боржника переслідує не лише приватний, але й публічний інтерес. Отже, однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів. 
Верховний Суд зауважив, що закриття провадження у справі про банкрутство за наведених умов та обставин має враховувати дотримання балансу та відсутність порушення інтересів жодного з кредиторів боржника, оскільки не є підставою для списання/прощення наявної у боржника заборгованості, не припиняє господарську діяльність боржника, не перешкоджає виконанню боржником своїх наявних грошових зобов`язань, не позбавляє як фізичних так і юридичних осіб на подальше ведення господарської діяльності із боржником, та у разі порушення підприємством відповідних зобов`язань, на судових захист. 
Відповідно до ч. 1, ст. 58 Кодексу України з процедур банкрутства у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру. Суд визначає строк, протягом якого ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника. Цей строк не може перевищувати 12 місяців. 
Вказані норми КУзПБ фактично є "запобіжниками" щодо зволікань під час провадження у справі про банкрутство та переслідують мету стимулювання всіх учасників судового процесу до неухильного та своєчасного виконання покладених на них. 
Враховуючи, що процедура банкрутства за приписами Кодексу України з процедур банкрутства має строковий характер, строк ліквідаційної процедури, який було введено господарським судом ухвалою від 03.03.2014 закінчився, процедура тривала більше 10 років.
У разі тривалого здійснення провадження у справі про банкрутство через неможливість його завершення із застосуванням спеціальних норм законодавства про банкрутство суд має право застосувати загальні процесуальні норми з метою забезпечення права на справедливий суд в розумінні строків розгляду справи і забезпечення балансу інтересів кредиторів та боржника під час судового провадження.
Наведені вище обставини у сукупності унеможливлюють успішне завершення процедури банкрутства боржника та позбавляють можливості досягнення легітимної мети Кодексу України з процедур банкрутства у встановлений строк.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №912/2185/16(912/3192/17) під час розгляду справи господарський суд та учасники справи мають керуватися принципом процесуальної економії господарського судочинства, під яким слід розуміти загальне керівне положення, відповідно до якого господарський суд, учасники судового процесу економно і ефективно використовують усі встановлені законом процесуальні засоби для правильного та оперативного розгляду справ з дотриманням строків. Сутність принципу процесуальної економії полягає в тому, щоб під час розгляду справи в господарському суді для найбільш повного та всебічного розгляду справи використовувати всі встановлені законом засоби з урахуванням строків, визначених нормами процесуального права. 
Елементами змісту принципу процесуальної економії господарського судочинства слід вважати: вимога оперативного розгляду справи; вимога економного використання процесуальних засобів судом, учасниками справи для повного та всебічного розгляду справи у господарському суді.
Пунктом 1 ст. 6 Конвенції, учасником якої є Україна, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сюрмелі проти Німеччини" від 08.06.2006 визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції тривалість судового провадження, яке продовжувалося у судах понад 16 років та відсутність ефективних засобів оскарження затяжного характеру триваючого розгляду цивільної справи в національному законодавстві Німеччини.
Також, у рішенні від 10.10.2024 у справі Фесенко проти України (заява № 18693/16) Європейський суд з прав людини визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод тривалість судового провадження у справі про банкрутство, яке продовжувалося у суді в одній інстанції понад 14 років, несумісною з вимогою розумного строку, та повторив, що саме держава повинна організувати свою правову систему таким чином, щоб дати можливість своїм судам дотримуватися вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції, навіть якщо процесуальна ініціатива покладається на сторони провадження, а той факт, що причина затримки полягає не в поведінці конкретного суду, а у самому національному законодавстві, не змінює цю оцінку.
Отже, у разі тривалого здійснення провадження у справі про банкрутство через неможливість його завершення із застосуванням спеціальних норм законодавства про банкрутство суд має право застосувати загальні процесуальні норми з метою забезпечення права на справедливий суд в розумінні строків розгляду справи і забезпечення балансу інтересів кредиторів та боржника під час судового провадження.
Підстави для закриття провадження у справі про банкрутство наведені в ч.1 ст. 90 цього Кодексу, п. 14 якої встановлена можливість закриття провадження у справі про банкрутство в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У застосуванні наведених положень КУзПБ суд також зазначає, що попри визначення законодавцем наведених обставин як заборони саме на відкриття провадження у справі про банкрутство, між тим відповідна заборона, що логічно поширюється і на подальше здійснення провадження у такій справі, означає, що настання обставин, передбачених наведеними приписами пункту 1.6 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, у справі про банкрутство, провадження в якій хоча і відкрито до введення в Україні з 24.02.2022 воєнного стану, може бути розцінено у справі про банкрутство як передбачений цим Кодексом інший випадок для закриття провадження у справі про банкрутство у розумінні пункту 14 частини першої статті 90 КУзПБ.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.04.2025 у справі № 913/355/21.
Крім того, специфіка правовідносин у процедурі банкрутства полягає у необхідності комплексного та збалансованого регулювання приватно-правових та публічно-правових інтересів щодо неплатоспроможної особи, що вимагає застосування приватно-правових та публічно-правових механізмів у ході провадження у справі про банкрутство.
Тобто, процедура банкрутства щодо боржника переслідує не лише приватний, але й публічний інтерес.
Отже, однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.
При цьому закриття провадження у справі про банкрутство за наведених умов та обставин має враховувати дотримання балансу та відсутність порушення інтересів жодного з кредиторів боржника, оскільки не є підставою для списання/прощення наявної у боржника заборгованості, не припиняє господарську діяльність боржника, не перешкоджає виконанню боржником своїх наявних грошових зобов`язань, не позбавляє як фізичних так і юридичних осіб на подальше ведення господарської діяльності із боржником, та у разі порушення підприємством відповідних зобов`язань, на судових захист. Відповідна процедура також не передбачає затвердження господарським судом ліквідаційного звіту та ліквідаційного балансу, як то з підстав, визначених ст. 65 КУзПБ.
Зазначені висновки відповідають меті та цілями здійснення провадження у справі про банкрутство, зокрема на стадії процедури розпорядження майном боржника, а також такій ознаці як строковість здійснення провадження та відповідних процедур у справі про банкрутство як гарантії права на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку.
При визначенні наявності підстав для врахування вказаних висновків для закриття справи, суд враховує. 
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Згідно з ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. 
Майнова вимога за кредитним договором є різновидом майнових прав (складова поняття «майно»), а в економіко-бухгалтерському сенсі - це фінансовий актив, який обліковується у складі дебіторської заборгованості підприємства до моменту його погашення, відступлення (продажу) або визнання безнадійним до стягнення.
Враховуючи наведене, наявні підстави для застосування п. 1-6 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» КУзПБ, згідно з якими зважаючи на те, що єдиними активом Кредитної спілки „Морське кредитне товариство”, який обліковується у складі дебіторської заборгованості банкрута, є майнові вимоги за кредитними договорами, а вказані кредитні договори, які внаслідок військової агресії російської федерації проти України територія Токмацької міської териториальної громади Запорізької області (місцезнаходження офісу арбітражного керуючого та місце зберігання документів боржника), знаходяться в тимчасовій окупації, ліквідатор не має можливості щодо подальшого передання єдиного активу боржника для реалізації. 
Враховуючи положення КУзПБ з метою дотримання граничних строків проведення ліквідаційної процедури, неможливість виконання ліквідатором функції з управління та розпорядження майном банкрута, неможливість проведення ліквідатором банкрута повноцінного аналізу фінансового стану банкрута та, відповідно, надання обґрунтованого висновку з результатами такого аналізу і відсутність доступних ліквідних активів боржника, за рахунок якого можливе фінансування витрат, пов`язаних з провадження у справі про банкрутство, видається правомірним і обґрунтованим закриття провадження у справі про банкрутство боржника на підставі п. 14 ч. 1 ст. 90 КУзПБ. 
Зазначені висновки відповідають меті та цілями здійснення провадження у справі про банкрутство, зокрема на у процедурі розпорядження майном, а також такій ознаці як строковість здійснення провадження та відповідних процедур у справі про банкрутство як гарантії права на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку. Так, входячи зі змісту преамбули КУзПБ, одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника у передбачених КУзПБ у справі про банкрутство процедурах. 
Водночас забезпечення принципів розгляду справи впродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом та гарантування правової певності кредиторів, досягнення легітимної мети КУзПБ через призму судового контролю у цій категорії справ не можуть бути залишені поза увагою суду висновки Верховного Суду, сформульовані у постановах від 17.04.2024 у справі №5006/27/116б/2012, від 10.12.2024 у справах №5/104б і №5/119б, від 11.12.2024 у справі №22/20б/2011. 
Подальше безпідставне затягування процедури банкрутства на стадії ліквідації, яка триває з 2014 року за наявності можливості подання заяви про закриття провадження у справі про банкрутства на даний момент призведе лише до порушення прав як банкрута, так і кредиторів та заподіяння їм додаткових збитків та з оплати праці арбітражного керуючого. 
Висновок у постанові від 15.04.2025 у справі №913/355/21 з питань правового регулювання закриття провадження у справі про банкрутство має достатньо універсальний характер, і стосується не тільки справ про банкрутство на стадії ліквідаційної процедури, оскільки саме по суті визнання боржника банкрутом після чого одразу можна було б подати заяву про закриття провадженні виключно призводить до збільшення витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство, заявлення поточних вимог, здійснення інших дій процесуального характеру, що в тому числі не відповідатиме принципу процесуальної економії.
Враховуючи викладене, слід зробити висновок про наявність підстав для закриття провадження у справі про банкрутство Кредитної спілки „Морське кредитне товариство” відповідно до п. 14 ч.1 ст. 90 КУзПБ у поєднанні із приписами пункту 1.6 розділу Прикінцеві та перехідні положення цього Кодексу та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з об`єктивною неможливістю здійснити розгляд даної справи упродовж розумного строку та неможливістю досягнення легітимної мети Кодексу України з процедур банкрутства за наслідками тимчасової окупації території, на якій знаходяться документи, якими оформлені майнові вимоги боржника (кредитні договори, дебіторська заборгованість), що відповідатиме меті та цілями здійснення провадження у справі про банкрутство, зокрема у ліквідаційній процедурі, а також такій ознаці як строковість здійснення провадження та відповідних процедур у справі про банкрутство, як гарантії права на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, з урахуванням того, що закриття провадження у справі про банкрутство за наведених умов та обставин не є підставою для списання/прощення наявної у боржника заборгованості, не припиняє господарську діяльність боржника, не перешкоджає виконанню боржником своїх наявних грошових зобов`язань та у разі порушення підприємством відповідних зобов`язань, на судових захист.
Слід наголосити, що з метою вирішення у майбутньому проблеми банкрутства підприємств, у КУзПБ впроваджено положення, яке передбачає можливість поновлення провадження у справі про банкрутство, у випадку повернення вказаного активу. 
Згідно ч. 8 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.
Керуючись п. 14, ч.1 ст. 90, п. 1.6 розділу Прикінцеві та перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 231, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
1. Провадження у справі №17-2/17-444-2011 про банкрутство Кредитної спілки „Морське кредитне товариство” - закрити. 
2. Припинити ліквідаційну процедуру Кредитної спілки „Морське кредитне товариство”. 
3. Припинити повноваження ліквідатора Кредитної спілки „Морське кредитне товариство”- арбітражного керуючого Кірічка Віталія Вікторовича. 
4. Скасувати мораторій на задоволення вимог кредиторів введений ухвалою господарського суду від 10.02.2011. 

Ухвала набирає законної сили 01 липня 2026 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги.
Повну ухвалу складено та підписано 09 липня 2026 у зв`язку із несталим постачанням електроенергії в Господарському суді Одеської області.

Копію ухвали надіслати до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд": ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Кірічка В.В.; Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 .

Копію ухвали надіслати на електронну адресу: ОСОБА_17 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ); ОСОБА_18 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Приморському відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (primdvs@just-odesa.gov.ua); Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (udr@omr.gov.ua).

Копію ухвали надіслати: голові комітету кредиторів ОСОБА_19 ( АДРЕСА_3 ).

Суддя Л.І. Грабован