17.08.2026 
ЄУН 405/7023/25
Провадження №2/389/107/26

Рішення
іменем України

17 серпня 2026 року   Знам`янський міськрайонний суд
Кіровоградської області
у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,
за участю секретаря судового засідання Брудницької О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
з участю: представника позивачки – адвоката Васильченко З.С., відповідача – ОСОБА_2 ,
встановив:
ОСОБА_1 05.11.2025 звернулася до суду з позовом, в якому просила залишити у власності ОСОБА_2 автомобіль марки «Mitsubishi Outlender 2.4», 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути із ОСОБА_2 на свою користь в якості компенсації вартість її 1/2 частки вказаного транспортного засобу в сумі 191 653 грн 20 коп.
Обґрунтовуючи свої вимоги зазначила, що з 09.09.1989 вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, в період якого ними придбано автомобіль марки «Mitsubishi Outlender 2.4», 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був зареєстрований на ім`я відповідача. Оскільки вирішити питання щодо поділу їх майна в добровільному порядку неможливо, автомобіль знаходиться в користуванні відповідача, тому вона вимушена звернутися до суду з цим позовом. 
В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позові. Також зазначила, що оскільки спірний транспортний засіб не перебуває у володінні позивачки, тому нею самостійно визначена його середньоринкова вартість. 
Відповідач в судовому засіданні пред`явлені позовні вимоги визнав частково. Не заперечував, що транспортний засіб був придбаний під час його перебування в шлюбі з позивачкою, а тому він є їх спільним майном. Однак заперечував щодо вартості автомобіля, визначеної позивачкою, вважаючи її значно завищеною. Зазначив, що автомобіль придбавався ним 12.03.2010, початкова ціна складала 235 000 грн, протягом всього часу автомобіль був у користуванні. Після розірвання шлюбу він 01.11.2025 продав автомобіль за 30 000 грн, оскільки були потрібні кошти. Транспортний засіб за сплином років вже був у несправному стані, відповідно і така його вартість при продажу. 
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони з 09.09.1989 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Подільського районного суду міста Кропивницького від 29.09.2025 (справа №405/4462/25, провадження №2/405/1385/25). Судове рішення набрало законної сили 29.10.2025.
Під час перебування сторін у шлюбі за відповідачем 14.04.2011 був зареєстрований транспортний засіб – автомобіль марки «Mitsubishi Outlender 2.4», 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
Відповідачем долучений кредитний договір №20.00.000413 від 12.03.2010, укладений між ним та ВАТ ВТБ Банк, з якого слідує, що банк надав відповідачу кредит в сумі 164 500 грн для здійснення розрахунків з метою придбання у власність нового автомобіля, який не буде використовуватися в комерційних цілях для отримання прибутку. Виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором забезпечується заставою автомобіля марки «Mitsubishi Outlender 2.4», 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Надалі, між відповідачем та ПАТ «Страхова Компанія «Провідна» 12.03.2010 укладено договір №06/0627904/1202/10 добровільного страхування наземного транспортного засобу, переданого в заставу. Предметом цього договору є вказаний вище автомобіль, дійсна його вартість визначена у 235 000 грн. 
Як встановлено судом під час розгляду цієї справи, після розірвання шлюбу з позивачкою відповідач 01.11.2025 здійснив відчуження спірного автомобіля, на підтвердження чому надав договір купівлі-продажу №3541/2025/5717414 від 01.11.2025, укладений між відповідачем (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) в сервісному центрі 3541 РСЦ ГСЦ МВС в Кіровоградській області. За цим договором продаж транспортного засобу здійснено за 30 000 грн. 
У свою чергу, на час звернення 05.11.2025 до суду з цим позовом вартість вказаного автомобіля позивачкою визначена самостійно за середньоринковою ціною подібного транспортного засобу, вважаючи, що вона становить 9 192 доларів США, що еквівалентно 383 306 грн 40 коп.
Згідно зі ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (ч.ч.3, 4 ст.368 ЦК України).
Оскільки судом встановлено, що спірний транспортний засіб був придбаний у власність відповідача в період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, тому зазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя.
Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч.1 ст.68, ч.1 ст.69 СК України).
Положеннями ч.1 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Аналогічні положення закріплені у ч.2 ст.372 ЦК України.
Таким чином, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім?я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 4 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.
Як стверджувала позивачка, можливість в досудовому порядку вирішити питання щодо поділу транспортного засобу відсутня і вона погоджується на отримання компенсації 1/2 частини вартості спірного автомобіля.
Стаття 71 СК України зазначає про те, що неподільна річ передається одній зі сторін з виплатою іншій компенсації, якщо це доцільно.
На суд покладено обов`язок забезпечити ефективний захист прав сторін шляхом поділу спільного майна відповідно до норм СК України та ЦК України. Суд може присудити компенсацію за частку в неподільній речі, якщо це відповідає інтересам сторін і сприяє справедливому вирішенню спору.
У постановах Верховного Суду від 16.06.2021 у справі №299/2490/16 та від 04.10.2023 у справі №345/2224/20 зазначено, що поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Верховний Суд у постанові від 08.02.2022 у справі №209/3085/20 зазначив, що поділ неподільної речі шляхом визначення ідеальних часток (наприклад, 1/2 кожній стороні) є недоцільним, якщо річ не може бути використана обома сторонами одночасно без втрати її функціонального призначення.
У постанові від 14.02.2024 у справі №752/18272/18 Верховний Суд вказав, що суд вправі присудити неподільну річ (автомобіль) одній зі сторін з виплатою компенсації іншій, навіть якщо остання не погоджується на компенсацію, за умови, що позивач висловив згоду на такий спосіб поділу, а суд встановив доцільність такого рішення з урахуванням фактичного користування майном та інших обставин.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.76, 77 ЦПК України).
Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Судом встановлено, що спірний автомобіль набутий сторонами під час шлюбу, презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, відповідачем визнається, а тому вказане майно є об?єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу між колишнім подружжям в спосіб, визначений позивачкою.
Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а в разі недосягнення згоди - з дійсної його вартості на час розгляду справи.
У випадку, коли під час розгляду вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Таким чином, один із подружжя може вимагати від іншого з подружжя 1/2 частину вартості спільного майна, якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби.
Вказане узгоджується з роз`ясненнями, викладеними в п.30 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007, згідно з якими у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Оскільки спірний транспортний засіб набутий сторонами в період зареєстрованого шлюбу і є річчю неподільною, був відчужений відповідачем на користь третьої особи за 30 000 грн не в інтересах сім`ї, без відома та згоди колишньої дружини, яка має право та висловила згоду на отримання грошової компенсації за свою 1/2 частку в автомобілі, тому, з урахуванням вартості спірного транспортного засобу при його відчуженні, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, стягнувши з відповідача на користь позивачки в якості компенсації вартість 1/2 частки автомобіля в сумі 15 000 грн.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України та з огляду часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 150 грн 06 коп.
На підставі ст.60, 61, 63, 69, 70, 71 СК України, ст.368, 372 ЦК України, керуючись ст.12, 76, 77, 78, 81, 141, 259, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Позов задовольнити частково. 
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  в якості компенсації вартість 1/2 частки ОСОБА_1 у спільному сумісному майні подружжя, а саме автомобіля Mitsubishi Outlander, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовити. 
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 150 (сто п`ятдесят) грн 06 коп.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Повне судове рішення складено 21.08.2026.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду
Кіровоградської області О.В. Савельєва