Єдиний унікальний номер 728/988/26 
Номер провадження 3/728/604/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2026 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі
головуючого судді – Сороколіта Є.М.,

за участі:
секретаря судового засідання – Кирути Л.І.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – не з`явилася, 

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, місце реєстрації АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше притягалася до адміністративної відповідальності згідно з постановою Бахмацького районного суду від 08.04.2026 за частиною першою статті 184 КУпАП,
за частиною другою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також – КУпАП), безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про таке.
І. Опис фактичних обставин, встановлених судом.
1. ОСОБА_1 інкримінується (далі також – Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності), що остання, будучи притягнутою до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 КУпАП, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків згідно зі статтею 150 Сімейного кодексу України, щодо навчання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який протягом двох місяців не відвідував школу, що було встановлено 20.03.2026 о 10 год 00 хв в м. Батурин по вулиці Ющенка, буд. 30.
2. Постановою Бахмацького районного суду від 08.04.2026 (справа № 728/438/25 провадження 3/728/274/25) ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 75 (сімдесяти п`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 275,00 грн.
ІІ. Рух справи.
3. Після доопрацювання згідно з вимогами постанови Бахмацького районного суду (далі також – Суд) від 25.05.2026 № 728/988/26 (провадження № 3/728/440/26) адміністративні матеріали стосовно Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повторно надійшли до Суду і їх розгляд у судовому засіданні було призначено на 14.07.2026 у судовому засіданні об 11 год 30 хв.
ІІІ. Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
4. У судове засідання, призначене на 14.07.2026 об 11 год 30 хв, Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилася, причини неявки не повідомила.
5. За змістом положень статті 268 КУпАП неявка належним чином повідомленої особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за її відсутності.

ІV. Досліджені докази.
6. На підтвердження вини Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення Бахмацькому районному суду (далі також – Суд) надано такі докази, передбачені статтею 251 КУпАП, які були досліджені безпосередньо у судовому засіданні:
- протокол про адміністративне правопорушення від 17.04.2026 серії ВАД № 945180;
- копія довідки виданої Службою у справах дітей Батуринської міської ради від 20.03.2026 за № 01-09/49 про не зарахування дитини до навчального закладу громади, та про те, що ОСОБА_2 не відвідує Курінський заклад загальної освіти І-ІІІ ступенів Бахмацької міської ради, в якому фактично знаходились документи, без поважних причин та про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків;
- копія паспорту ОСОБА_1 , ID-картка № НОМЕР_1 виданого 24.10.2019 органом 7412;
- копія Витягу з реєстру територіальної громади із зазначенням місця проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , де батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 
- копія Витягу з реєстру територіальної громади із зазначенням місця проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- копія постанови Бахмацького районного суду Чернігівської області від 08.04.2026 № 728/438/26;
- інформація надана директором Курінської ЗЗСО І-ІІІ ст. Оксаною Доліч, щодо учня 2 класу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.03.2026 № 34.

V. Оцінка Суду.
7. Перш за все, стосовно поінформованості Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, Суд відмічає, що після надходження адміністративних матеріалів Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, повідомлялася про судові засіданні шляхом телефонограми.
8. Разом з тим, ужиті заходи не сприяли досягненню мети забезпечення участі в судовому засіданні Особи, що притягається до адміністративної відповідальності, хоча останні прямо та беззаперечно у своїй сукупності указують на те, що Особа, що притягається до адміністративної відповідальності була поінформована про цей процес, який здійснюється, однак бажання приймати у ньому безпосередню участь, не дивлячись про обізнаність у його здійсненні, не виявила.
9. Пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини (далі також – Конвенція), ратифікованої Законом України “Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції” від 17.07.1997 № 475/97-ВР передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
10. Розумність тривалості провадження повинна оцінюватись, у розрізі практики ЄСПЛ окресленої ним у його рішеннях, відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливості для заявника питання, що розглядається (див., з-поміж багатьох інших, рішення у справі “Фрідлендер проти Франції”, [GC], № 30979/96, пункт 43, ECHR 2000-VII).
11. При цьому сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
12. Як наслідок, ураховуючи поінформованість ОСОБА_1 про даний процес, як і про дату, час та місце його здійснення, Суд при відсутності у особи з певних своїх причин та міркувань стійкого бажання приймати участь в цьому процесі, уважає таку поведінку останньої своїм особистим вільним користуванням власними правами на власний розсуд.
13. Більш того, Суд вважає, що ним виконано процесуальний обов`язок повідомлення Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час та місце розгляду цієї справи.
14. Щодо суті вчиненого правопорушення, оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись виключно законом і правосвідомістю Суд наголошує на тому, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в діях (бездіяльності) такої особи складу та події адміністративних правопорушень.
15. При цьому, як вже було вказано вище, Суд враховує, що згідно зі статтею 6 Конвенції, кожному гарантоване право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
16. У згаданому контексті слід відмітити, що поняття “кримінальне обвинувачення” має “автономне” значення, котре не залежить від класифікації, що застосовується у внутрішньо-правових системах Держав-учасниць (“Блохін проти Росії” (Blokhin v. Russia) [ВП], § 179; “Адольф проти Австрії” (Adolf v. Austria), § 30). Таке тлумачення є дійсним як для визначення “кримінального” характеру обвинувачення, так і для моменту, з якого існує таке “обвинувачення”.
17. Зокрема, у § 49 справи “Озтюрк проти Німеччини” Європейський суд з прав людини зазначив, що Конвенція не суперечить здійсненню декриміналізації діянь поміж Держав-учасниць. Проте, якби держави мали повноваження виводити такі правопорушення за рамки Конвенції, то це могло б спричинити наслідки, несумісні з її предметом і метою.
18. Вихідну точку у встановленні того, чи має застосовуватись кримінально-правовий аспект статті 6 Конвенції, слід визначати за критеріями, перерахованими в рішенні у справі “Енгель та інші проти Нідерландів” (Engel and Others v. the Netherlands, §§ 82-83): внутрішньо-правова кваліфікація; характер правопорушення; суворість покарання, яке може бути застосоване до даної особи.
19. Підпункт а) частини третьої статті 6 Конвенції вказує на необхідність особливо ретельно повідомляти “обвинувачення” зацікавленій особі. Обвинувальний акт відіграє вирішальну роль у кримінальному переслідуванні: починаючи від його пред`явлення, особа, проти якої порушено кримінальну справу, є офіційно повідомленою про юридичну і фактологічну базу сформульованих проти неї обвинувачень (“Пелісьє та Сассі проти Франції” (Pelissier and Sassi v. France) [ВП], § 51; “Камасінський проти Австрії” (Kamasinski v. Austria), § 79).
20. Конвенційні норми визнають за обвинуваченим право бути поінформованим не лише про “причину” обвинувачення, тобто про матеріальні факти, висунені проти нього, і на яких ґрунтується обвинувачення, але й про “характер” обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (“Матточча проти Італії” (Mattoccia v. Italy), § 59; “Пенев проти Болгарії” (Penev v. Bulgaria), §§ 33 і 42).
21. Суд відмічає, що частиною першою статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
22. Диспозиція цієї статті є бланкетною (відсилочною), не конкретизованою, а такою, що скеровує до норм законодавства України, які регулюють обов`язки батьків по відношенню до дітей.
23. За частиною ж другою статті 184 КУпАП ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення є кваліфікованим складом адміністративного правопорушення за частиною першою цієї статті за ознакою повторності.
24. Отже, обов`язковим елементом об`єктивної сторони адміністративного правопорушення за частиною другою статті 184 КУпАП є повторність протягом року вчинення діяння, передбаченого частиною першою цієї статті, після накладення адміністративного стягнення.
25. При цьому перебіг календарного року розпочинається з моменту винесення постанови про накладення адміністративного стягнення (притягнення особи до адміністративної відповідальності) за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.
26. Повертаючись до фактичних обставин цієї справи, Суд враховує, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу згідно з постановою Суду від 08.04.2026 (справа № 728/438/25 провадження 3/728/274/25), а інкриміновані їй у межах цієї справи дії щодо ухилення від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків стосовно забезпечення навчання її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були вчинені до 20.03.2026, тобто, до моменту накладення адміністративного стягнення за частиною першою статті 184 КУпАП.
27. Суд нагадує, що відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.
28. Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол, а обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.
29. Суд констатує, що згідно з частиною другою статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
30. За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
31. Відповідно до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
32. Підсумовуючи зазначене вище, Суд наголошує, що у відповідності до статті 62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
33. Також Суд зазначає, що виходячи із загальних засад судочинства, визначених положеннями статті 129 Конституції України, він не має права перебирати на себе функцію обвинувача та у будь-який спосіб виправляти виявлені недоліки, зокрема самостійно перекваліфіковувати діяння, вчинення якого інкримінується.
34. Окрім того, у справі “Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії” (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain, § 77, 146) ЄСПЛ установив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої права та обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться в провину, всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
В інших своїх рішеннях ЄСПЛ указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа “Коробов проти України”, заява № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування “поза розумним сумнівом” (рішення від 18.01.1978 у справі “Ірландія проти Сполученого Королівства” (Ireland v. the United Kingdom), § 161).
35. З урахуванням викладеного, Суд доходить висновку, що дії Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, неправильно кваліфіковані за частиною другою статті 184 КУпАП, оскільки відсутні усі необхідні елементи складу інкримінованого адміністративного правопорушення, а саме: матеріали справи не містять доказів ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання малолітньої дитини, яке вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
36. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
37. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 184, 247, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд, –
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі щодо притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення – закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Суддя
Бахмацького районного суду Сороколіт Євген Миколайович