ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2026 року 
м. Київ
справа №380/4462/25
адміністративне провадження № К/990/43999/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж. М.,
суддів - Загороднюка А. Г., Радишевської О. Р.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу, за позовом ОСОБА_1 до Української військово-медичної академії, військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито,
за касаційною скаргою Української військово-медичної академії на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2025 (колегія суддів у складі: Шавеля Р. М., Довгої О. І., Шинкар Т. І.),
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст обставин справи і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Української військової-медичної академії, військової частини НОМЕР_1 , у якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , Української військово-медичної академії щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно;
- зобов`язати Українську військову-медичну академію нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 30.03.2017 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяця підвищення доходу) для розрахунку індексації грошового забезпечення, - січень 2008 року, відповідно до положень абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078), та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (далі - Порядок № 44), з урахуванням виплачених сум;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 30.03.2017 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяця підвищення доходу) для розрахунку індексації грошового забезпечення, - січень 2008 року, відповідно до положень абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку № 44, з урахуванням виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 у повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по листопад 2019 року включно, відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, виходячи з фіксованої величини 4463,15 грн за період з 01.03.2018 по листопад 2019 року, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44, з урахуванням виплачених сум.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , Української військово-медичної академії щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно. Зобов`язано Українську військову-медичну академію нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 30.03.2017 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяця підвищення доходу) для розрахунку індексації грошового забезпечення, - січень 2008 року, відповідно до положень абзаців 3-6 пункту 5 Порядку № 1078, та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку № 44, з урахуванням виплачених сум. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 30.03.2017 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (місяця підвищення доходу) для розрахунку індексації грошового забезпечення, - січень 2008 року, відповідно до положень абзаців 3-6 пункту 5 Порядку № 1078, та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку № 44, з урахуванням виплачених сум. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 у повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по листопад 2019 року включно, відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, виходячи з фіксованої величини 4012,25 грн за період з 01.03.2018 по листопад 2019 року, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку № 44, з урахуванням виплачених сум. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Копію рішення від 22.07.2025 у справі № 380/4462/25 було надіслано одержувачу - Українській військово-медичній академії в її електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 22.07.2025 19:43, що підтверджується довідкою відповідального працівника Львівського окружного адміністративного суду про доставку електронного листа.
01.09.2025 Українська військово-медична академія через підсистему «Електронний суд» подала до Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 (зареєстрована у суді 02.09.2025). Одночасно Українська військово-медична академія заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що пропуск строку зумовлений введенням воєнного стану, задіянням Української військово-медичної академії до заходів та засобів по стримуванню агресії російської федерації та захисту територіальної цілісності держави.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2025 визнано неповажними, наведені у клопотанні Української військово-медичної академії підстави поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі № 380/4462/25, відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду. Апеляційну скаргу Української військово-медичної академії на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі № 380/4462/25 залишено без руху та встановлено Українській військово-медичній академії десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надіслання до Восьмого апеляційного адміністративного суду обґрунтованого клопотання/заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із вказівкою на поважні причини його пропуску та представлення підтверджуючих документів такого.
Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції виходив з того, що підстави пропуску особою строку на оскарження судового рішення можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежали від волі особи та унеможливили звернення із скаргою у встановлений процесуальним законом строк. Зазначені відповідачем підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, на думку суду, не підпадають під зазначений критерій, і такі підстави не можуть бути визнані поважними, оскільки стосуються адміністративно-організаційної діяльності суб`єкта владних повноважень. Також суд зазначив, що будь-які обставини, які пов`язані з цією діяльністю, у тому числі, і ті, що негативно впливають на її ефективність, не можуть розцінюватися як такі, що надають підстави для застосування до суб`єкта владних повноважень режиму «послаблення» у відносинах, які прямо чи опосередковано стосуються особи без такого статусу. Ці обставини не надають права суб`єкту владних повноважень у довільно обраний час після спливу встановленого законом строку на апеляційне оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення.
Щодо покликання апелянта на обставину введення на території України воєнного стану, апеляційний суд зазначив, що питання поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо апеляційну скаргу подає суб`єкт владних повноважень і не наводить належного обґрунтування причин, які унеможливили подання апеляційної скарги у більш стислий строк. Крім того, суд зазначив, що введення на території України воєнного стану не зупиняє перебіг процесуальних строків у судових справах. Також суд установив, що жодних причин, які б були у причинно-наслідковому зв`язку між обставиною введення воєнного стану і пропуском строку на апеляційне оскарження судового рішення, які мали місце у період з 22.07.2025 (дата ухвалення рішення судом першої інстанції) і до 01.09.2025 (дата подання апеляційної скарги), Українська військово-медична академія не зазначила. Доказів того, що обставина введення воєнного стану мала прямий вплив на пропуск строку відповідач не надав. При цьому апеляційний суд урахував, що Українська військово-медична академія знаходиться у місті Києві, яка не належить до зони бойових дій. Отже, суд дійшов висновку, що покликання відповідача на задіяння Української військово-медичної академії до заходів та засобів по стримуванню агресії російської федерації не свідчить про наявність поважних причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження рішення у цій справі. Суд апеляційної інстанції зазначив, що копію оскаржуваного рішення Українська військово-медична академія отримала через підсистему «Електронний суд» 22.07.2025 о 19:43 год, що підтверджується довідкою суду про доставку електронного листа, та не заперечується відповідачем. Однак апеляційну скаргу відповідачем подано лише 01.09.2025, тобто з пропуском визначеного статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) строку.
Оцінюючи у сукупності наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу подано з порушенням встановлених строків на апеляційне оскарження та указані причини пропуску строку апеляційного оскарження не можна уважати поважними, а подане клопотання обґрунтованим.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу Української військово-медичної академії необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків надання можливості повторно заявити обґрунтоване клопотання/заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із вказівкою на поважні причини його пропуску та представлення підтверджувальних документів такого.
Копію рішення від 08.09.2025 у справі № 380/4462/25 було надіслано одержувачу - Українській військово-медичній академії в її електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 09.09.2025 00:05, що підтверджується довідкою відповідального працівника Восьмого апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа.
На виконання ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2025 Українська військово-медична академія 10.09.2025 через підсистему «Електронний суд» подала до Восьмого апеляційного адміністративного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, на обґрунтування якої зазначила, що пропуск строку зумовлений введенням воєнного стану, задіянням Української військово-медичної академії до заходів та засобів по стримуванню агресії російської федерації та захисту територіальної цілісності держави.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2025 визнано неповажними наведені Українською військово-медичною академією причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі № 380/4462/25 та залишено заяву про поновлення цього строку без задоволення. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Української військово-медичної академії на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі № 380/4462/25.
Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, виходив з того, що оскаржене рішення ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) 22.07.2025; копію указаного рішення Українська військово-медична академія отримала через підсистему «Електронний суд» 22.07.2025 о 19:43 год, що підтверджується довідкою суду про доставку електронного листа. 01.09.2025 за допомогою підсистеми «Електронний суд». 01.09.2025 Українська військово-медична академія подала апеляційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2025. При цьому жодних доказів на поважність причин, які є об`єктивно непереборними, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного, в межах передбаченого КАС України строку звернення до суду, відповідачем не представлено.
Суд апеляційної інстанції уважав помилковим у контексті спірних правовідносин твердження відповідача про гарантоване чинним законодавством право останнього на апеляційне оскарження судового рішення, з огляду на те, що положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, а відтак, апелянт, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту. Проте суд указав, що зазначені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки стосуються адміністративно-організаційної діяльності суб`єкта владних повноважень.
Крім того, суд апеляційної інстанції урахував, що питання поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак суд зазначив, що сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо апеляційну скаргу подає суб`єкт владних повноважень і не наводить належного обґрунтування причин, які унеможливили подання апеляційної скарги у більш стислий строк. Доказів того, що обставина введення воєнного стану мала прямий вплив на пропуск строку Українська військово-медична академія не надала.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, оцінивши доводи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження, оскільки, на думку суду, зазначені апелянтом обставини не підтверджені документально, не є об`єктивними та непов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення особою процесуальних дій в конкретній справі.
Оцінюючи у сукупності наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу подано з порушенням встановлених строків на апеляційне оскарження, указані причини пропуску строку апеляційного оскарження не можна вважати поважними, а подану заяву - обґрунтованою, а відтак, апелянтом не виконано вимоги ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2025, зокрема, не наведено поважних причин значного пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому у задоволенні заяви Української військово-медичної академії про поновлення строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити та, як наслідок, відмовити у відкритті апеляційного провадження у вказаній справі.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги
Не погоджуючись із ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2025, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Українська військово-медична академія подала касаційну скаргу, у якій просила її скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
На обґрунтування касаційної скарги відповідач указує, що судом апеляційної інстанції неправильно встановлено неповажність причин пропуску строку подання апеляційної скарги через місцезнаходження Української військово-медичної академії у місті Києві як навчального закладу.
Наголошує, що Українська військово-медична академія відповідно до Статуту є вищим військовим навчальним закладом у сфері охорони здоров`я і національної безпеки та оборони. Військовослужбовці та працівники Української військово-медичної академії постійно беруть участь у заходах по виконанню бойових завдань, що передбачає фактор можливості недотримання строків. Крім того, на думку скаржника, необхідно узяти до уваги, що Українською військово-медичною академією попри наявність реальних перепон для вчасного подання апеляційної скарги вжито заходи щодо подальшого поновлення пропущеного строку та реалізації своїх процесуальних прав.
Позиція інших учасників справи
Відзивів на касаційну скаргу не надходило.
Відповідно до частини четвертої статті 338 КАС України відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
Рух касаційної скарги
27.10.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Української військово-медичної академії на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2025.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2025 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючу суддю (суддю-доповідача) Мельник-Томенко Ж. М., суддів Жука А. В., Загороднюка А. Г. для розгляду судової справи № 380/4462/25.
Ухвалою Верховного Суду від 27.11.2025 відкрито касаційне провадження за скаргою Української військово-медичної академії на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2025.
Ухвалою Верховного Суду від 04.08.2026 закінчено підготовку указаної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.
Розпорядженням т. в. о. заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 05.08.2026 № 1014/0/78-26 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 380/4462/25 у зв`язку з відпусткою судді Жука А. В., який входить до складу постійної колегії суддів, з метою дотримання строків розгляду справи.
Протоколами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2026 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючу суддю (суддю-доповідача) Мельник-Томенко Ж. М., суддів: Загороднюка А. Г., Радишевську О. Р. для розгляду судової справи № 380/4462/25.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
Відповідно до частини першої статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
За приписами статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Учасники справи мають право, зокрема: оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами. Учасники справи зобов`язані, зокрема: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Згідно з частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. 
Відповідно до статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Згідно із частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 299 КАС України).
За приписами частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
Касаційне провадження у справі відкрито з підстави оскарження судового рішення, зазначеного в частині третій статті 328 КАС України, та посилання відповідача на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить із такого.
Право на апеляційне оскарження судового рішення кореспондується із обов`язком учасників справи дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством, для належного виконання процесуальних обов`язків.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Установлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
За правилами частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Приписи пункту 4 частини першої статті 299 КАС України закріплюють дві обставини, за яких суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, а саме: якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, або якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними при вирішенні питання щодо поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин у справі. При цьому доведення поважності причин пропущення строку звернення до суду покладається саме на особу, яка звертається з апеляційною скаргою та заявою/клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, необхідно виходити, зокрема, з того, що причина пропущення строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Як випливає із матеріалів справи № 380/4462/25, Українська військово-медична академія була обізнана про наявність судового провадження у цій справі.
Так, копію рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у цій справі доставлено до електронного кабінету Української військово-медичної академії 22.07.2025 о 19:43 год, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою відповідального працівника Львівського окружного адміністративного суду про доставку електронного листа та не заперечується відповідачем.
01.09.2025 Українська військово-медична академія через підсистему «Електронний суд» подала до Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2025, одночасно заявивши клопотання про поновлення строку на його апеляційне оскарження.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2025 визнано неповажними, наведені у клопотанні Української військово-медичної академії підстави поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі № 380/4462/25; відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду; апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено апелянту десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надіслання до Восьмого апеляційного адміністративного суду обґрунтованого клопотання/заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із вказівкою на поважні причини його пропуску та представлення підтверджуючих документів такого.
Копію рішення від 08.09.2025 у справі № 380/4462/25 було надіслано одержувачу - Українській військово-медичній академії в її електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 09.09.2025 00:05, що підтверджується довідкою відповідального працівника Восьмого апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа.
На виконання ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2025 Українська військово-медична академія 10.09.2025 через підсистему «Електронний суд» подала до Восьмого апеляційного адміністративного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, на обґрунтування якої зазначила, що пропуск строку зумовлений введенням воєнного стану, задіянням Української військово-медичної академії до заходів та засобів по стримуванню агресії російської федерації та захисту територіальної цілісності держави.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2025 визнано неповажними наведені Українською військово-медичною академією причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі № 380/4462/25, заяву про поновлення цього строку залишено без задоволення. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Української військово-медичної академії на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі № 380/4462/25.
Відмовляючи оскаржуваною ухвалою від 29.09.2025 у задоволенні заяви Української військово-медичної академії про поновлення строку на апеляційне оскарження та у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскаржене рішення ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) 22.07.2025; копію указаного рішення Українська військово-медична академія отримала через підсистему «Електронний суд» 22.07.2025 о 19:43 год, що підтверджується довідкою суду про доставку електронного листа. Водночас, як зауважив суд апеляційної інстанції, апеляційну скаргу Українською військово-медичною академією подано через підсистему «Електронний суд» 01.09.2025, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. 
До того ж судом апеляційної інстанції указано на невстановлення обставин, що перешкоджали відповідачу через запровадження в Україні воєнного стану звернутися до суду із апеляційною скаргою вчасно, а сам факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо апеляційну скаргу подає суб`єкт владних повноважень і не наводить належного обґрунтування причин, які унеможливили подання апеляційної скарги у більш стислий строк.
У підсумку, суд апеляційної інстанції, оцінивши доводи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження.
Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, і після закінчення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними. Без наявності строків на процесуальну дію або без їхнього дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки. 
Ураховуючи наведене, Верховний Суд уважає, що, постановляючи оскаржувану ухвалу від 29.09.2025, суд апеляційної інстанції правомірно виходив із того, що Українською військово-медичною академією не було доведено таких обставин, які б давали підстави для поновлення їй строку звернення до суду з апеляційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі № 380/4462/25.
Приписи статті 44 КАС України закріплюють обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки (частина друга), зокрема, виконувати процесуальні дії в установлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).
Наведеними приписами КАС України чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їхню реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок і зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, установлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.
Неналежна організація процесу з оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб та невиконання скаржником вимог процесуального закону не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд судового рішення після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а тому не підтверджують наявність поважних підстав для поновлення цього строку (аналогічні висновки зроблено у постановах Верховного Суду від 26.09.2022 у справі № 560/403/22, від 08.08.2024 у справі № 440/15583/23).
Державні органи, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків, разом з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб дотримуватися відповідних правил і процедур, установлених, у тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їхнього порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтермінувати виконання своїх процесуальних обов`язків.
До того ж, у пункті 49 постанови від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 Верховний Суд указав, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.
Вирішуючи клопотання Української військово-медичної академії про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції правильно урахував тривалість пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі № 380/4462/25 (копію цього рішення доставлено до електронного кабінету відповідача 22.07.2025 о19:43 год, а апеляційну скаргу подано 01.09.2025), а також узяв до уваги, що, посилаючись на обставини, пов`язані з воєнним станом в України, відповідач не довів, що обставина введення воєнного стану мала прямий вплив на пропуск ним строку на апеляційне оскарження.
Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропущення з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві/клопотанні про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
Уведений в Україні воєнний стан, безумовно, ускладнив (подекуди унеможливив) повноцінне функціонування, зокрема, державних органів. Проте сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й без підтвердження її належними та допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.
Аналізуючи посилання Української військово-медичної академії на введений на території України воєнний стан, як на причину недотримання установленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції слушно виходив із того, що сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо апеляційну скаргу подає суб`єкт владних повноважень і не наводить належного обґрунтування причин, які унеможливили подання апеляційної скарги у більш стислий строк. Суд установив, що жодних причин, які б були у причинно-наслідковому зв`язку між обставиною введення воєнного стану і пропуском строку на апеляційне оскарження судового рішення, які мали місце у період з 22.07.2025 (дата ухвалення рішення судом першої інстанції) і до 01.09.2025 (дата подання апеляційної скарги), Українська військово-медична академія не зазначила. Також суд зазначив, що доказів того, що обставина введення воєнного стану мала прямий вплив на пропуск строку відповідач не надав. При цьому апеляційний суд також урахував, що Українська військово-медична академія є військовим навчальним закладом, який знаходиться у місті Києві, яке не належить до зони бойових дій.
Щодо твердження скаржника про неправильне встановлення судом апеляційної інстанції неповажності причин пропуску строку подання апеляційної скарги через місцезнаходження Української військово-медичної академії у місті Києві як навчального закладу, оскільки, як зазначає скаржник, Українська військово-медична академія відповідно до Статуту є вищим військовим навчальним закладом у сфері охорони здоров`я і національної безпеки та оборони; військовослужбовці та працівники якої постійно беруть участь у заходах по виконанню бойових завдань, що передбачає фактор можливості недотримання строків, то Верховний Суд не заперечує, що указані обставини могли утруднити дотримання строку на апеляційне оскарження. Водночас необхідно ураховувати, що та обставина, що військовослужбовці та працівники скаржника беруть участь у заходах по виконанню бойових завдань і з об`єктивних причин не можуть вчасно звернутися до суду апеляційної інстанції, не може бути поважною підставою для поновлення строку звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки Українська військово-медична академія є юридичною особою із певним штатом працівників, зокрема і працівників, які виконують, у тому числі і роботу з підготовки і подачі апеляційних скарг та, які не входять до складу військовослужбовців, виконуючих бойові завдання, а отже, зазначені обставини не є безумовною підставою для поновлення строку звернення до суду з апеляційною скаргою.
Тож суд апеляційної інстанції слушно виходив із того, що скаржник не довів обставин, які дійсно зумовлювали об`єктивну неможливість подання апеляційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі № 380/4462/25, у межах передбаченого КАС України строку звернення до суду.
Беручи до уваги наведене, Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 29.09.2025 обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви Української військово-медичної академії про поновлення строку на апеляційне оскарження та у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у справі № 380/4462/25 на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, оскільки відповідач не навів достатніх обґрунтувань та не надав допустимих і переконливих доказів, які б доводили підстави для поновлення йому строку звернення до суду з апеляційною скаргою.
Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не дають підстав уважати, що оскаржувана ухвала постановлена судом апеляційної інстанції з порушенням норм процесуального права, що призвело до необґрунтованої відмови у відкритті апеляційного провадження.
Відповідно до частини першої статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції порушень норм процесуального права не допустив, то Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
Висновки щодо розподілу судових витрат
З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Української військово-медичної академії залишити без задоволення.
Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2025 у справі № 380/4462/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді | Ж.М. Мельник-Томенко А.Г. Загороднюк   О.Р. Радишевська